29 



Höytiäinen och Ladoga och af dr. K. P. Malmgren i Rehja 

 och Uleäträsk. Dessa äro de enda finska sjöar, uti hvilka 

 ishafscrustaceer hittills blifvit funna. Tili dessa kan jag til- 

 lägga Kallavesi, Maaninga sjö, Päijänne och Pielisjärvi. 



Närä tili hands ligger det antagandet, att de ursprung- 

 ligen vid kalit vatten vana ishafsformerua äfven hos oss, uti 

 de för dem abnorma förhällanden, i hvilka de här lefva, 

 skola företrädesvis uppsöka de kallare och säledes djupare 

 vattenlagren. För att utreda det mähändä existerande bero- 

 endet mellan ishafsformernas utbredning i vara sjöar och 

 vattnets temperatur, har jag under minä di-aggningar medelst 

 en Negretti & Zambra termometer bestämt vattnets tempe- 

 ratur pä sjöbottnen, der de ifrägavarande arterna förekomma. 

 Da det emellertid, sä vidt jag vet, är första gängen nägra 

 termometriska iakttagelser blifvit anstälda för att bestämma 

 temperaturgränserna' för de i insjöar förekommande ishafs- 

 formernas utbredningsomräde, sä är det troligt, att nedan- 

 anförda temperaturgränser komma att nägot utvidgas genom 

 upprepade undersökningar. 



Af de fyra arktiska kräftdjur, Mysis oculata v. relicta 

 Loven, Gammaracanthus loricatus Sab., Pontoporeia affinis 

 Lindstr. och Idothea entomon (L.), som blifvit anträffade i 

 en del nordiska sjöar, har jag hittills lyckats finna endast 

 de tvä första. Af dessa är Mysis den allmännare. Nedan- 

 stäende tabell anger ort, datum, djup, bottenvattnets och för 

 jemförelse äfven ytvattnets temperatur, der jag anträffat My- 

 sis. Dervid bör anmärkas, att säväl denna som de bäda öf- 

 riga af mig här oninämnda crustaceerna endast erhällits frän 

 bottenvattnet, aldrisr frän de öfre vattenlagren. 



