31 



got större än i Mjösen, der den enligt prof. Sars ^) uppnär 

 en längd af 17 mm., men nar icke de svenska exemplarens 

 längd, som enligt Loven blir ända tili 20 mm. ^) 



Gammaracanthus loricatus Sab. är vida sällsyntare. Jag 

 har fuunit den endast pa de uti föregäende tabell med num- 

 rorna 1, 2, 3 och 7 angifna ställen och har aldrig anträfFat 

 den pä mindre djup än 22 famnar och ej vid högre tempe- 

 ratur än 6°,9 C. Den uppträdde säväl i största individ antal 

 som kraftigast utvecklad uti Maaninga sjö pä 24— 26famnars 

 djup vid en temperatur af 5",5 C. Det största här anträffade 

 exemplaret var ufver 36 ram. längt och hade pannhornet nastan 

 lika längt som öfre antennernas första led. Hos mindre in- 

 divider uppnär pannhornet icke denna längd. De största 

 exemplaren frän Päijänne, som erhöUos i Sauselkä pä 26V2 — 51 

 famuars djup vid en temperatur af 6°,9 C, uppnädde en- 

 dast 24 mm. längd. Hos dessa var pannhornet betydligt 

 mera böjdt än hos de stora Maaninga-exemplaren, hvarjemte 

 dess längd icke öfversteg Va ^^ öfre antennernas första 

 led. j\linsta utveckling och minsta individantal nädde arten 

 i Jynkkäviken, der ett par exemplar anträffades pä 22 — 23 

 famnars djup och vid en temperatur af -\- 5*^,0 C. Att ar- 

 ten här oaktadt det kalla vattnet, som synes utgöra ett lifs- 

 vilkor för den, icke nätt en sa hög grad af utveckling som i 

 Maaninga sjö och i Päijänne, torde böra tillskrifvas säväl 

 den omständigheten, att den här förekora vid öfre gränsen 

 af sin batymetriska utbredning som i synnerhet att den var 

 inskränkt tili en grop af jemförelsevis ringa utsträckning och 

 pä alla sidor omgifven af grundt vatten. 



Enligt S. Loven ^) skilja sig frän Ladoga och Vettern 

 m. fl. sjöar erhällna exemplaren frän dylika tagna i Ishafvet 

 hufvudsakligen genom den mindre storleken (Ishafvet 46 mm. 

 Ladoga 35 mm. och Vettern 33 mm.), genom pannhornets 



') G. O. Sars, Histoire naturelle des crustaces d'eau douce de 

 Norvege. l:o livraison. Les malacostraces. Christiania MDCCCLXVII. 

 Sid. 14. 



-) Om nägra i Vettern och Venern funna crustaceer. Sid. 285. 



^) Tili frägan om Ishafsfaunans fordna utsträckning. Sid. 466. 



