32 



större krökning och mindre längd, som hos ishafsformen öf- 

 verstiger de öfre antennernas första led, derigenom att fjerde 

 kroppsegsmentet hos den sistnämnda formen har enliten men 

 tydlig ryggtagg, hvilken hos insjöformen uppträder först pä 

 femte segmentet, och nägra andra karaktärer. I alla dessa 

 afseenden öfverensstämma de af mig funna exemplaren fuU- 

 komligt med de af Loven beskrifna. Den största frän Maa- 

 ninga sjö erhällna individen visar dock, att insjöformen, hvad 

 beträflfar pannhornets längd och form, vid högre älder högst 

 obetydligt afviker frän ishafsformen. 



Den tredje hos oss af prof. A. J. Malmgren i Ladoga, 

 Höytiäinen och Pyhäselkä i Karelen samt af dr K. P. Malm- 

 gren i Rehja och Uleäträsk funna ishafscrustacen, Pontopo- 

 reia affinis Lindström, har jag icke lyckats erhälla. Troligen 

 beror detta derpä, att den af mig använda slädhäfven är o- 

 lämplig för fängandet af deuna hufvudsakligen i bottendyn 

 lefvande art. Idothea entomon (L), den fjerde ishafscrustace, 

 som anträffats i Vetteru, har ännu aldrig blifvit funnen i 

 nägon finsk insjö. 



I sammanhang med ofvannämnda former anföres vanli- 

 gen äfven Pallasea cancelloides v. quadrispinosa Esmark,^) 

 oaktadt den icke är nägon hafsform. Af denna amphipod, hvars 

 typiska form först blifvit beskrifven af Gerstfeldt frän Bai- 

 kal sjön och floden Angara, och hvaraf den nyssnämnda va- 

 rieteten sedän blifvit funnen i ätskilliga af de skandinaviska 

 och finska sjöarna tillsammans med ofvanuppräknade ishafs- 

 former, har varieteten af mig anträffats i Maaninga sjö (station 

 1 i ofvanstäende tabell) i 10 exemplar, utanför Kuopio i sun- 

 det mellan Lehtoniemi och Lehtosaari pä 17 famnars djup 

 (1 ex.) samt pä de bäda ställen af Päijänne, som jag under- 

 sökt, nemligen, Kallionsaarenselkä (1 ex.) och Sauselkä (2 

 ex.) pä djup mellan 2G och 51 famnar. 



*) Sars, a. st. sid. 68. 



