56 



Af Roeders bestämningar pä Östra gränsen mä anföras: 

 Toppen af Vuomavaara 137,4 4 m. 



* » Pitsusmurusta 257,6 3 m. 



» > Madakietsa 353,0 2 m. 



» » Guollebastamvaara 320,4 m. 



» » Bolomoaivi 206,4 8 m. 



» > Dobbeljaure varre (= Rajapää) 242,57 m. 



» » Reisagora 384,2 m. 

 Större deleus af här ifrägavarande omräde geologiska 

 förhällanden hafva blifvit utförligt behandlade af Jern ström 

 i hans ofvan citerade arbete, tili hvilket vi hänvisa läsaren 

 för erhällande af detaljuppgifter, förbebällande oss här endast 

 ett kort omnämnande af de vanligaste formationerna. Längst 

 upp i nordöstra hörnet af omrädet förekommer mellan Puol- 

 mak ocli Jeegelvedje en granitmassiv, som enl. K. A. Mo- 

 berg^) fortsättes södemt med vestlig gräns i närheten af 

 Nitschijärvi ända pä andra sidan Inari; mindre partier grön- 

 sten (diorit) förekomma inom denna massiv. Vester om gra- 

 niten ända tili 1 ä 2 mii pä andra sidan af Utsjoki bestär 

 berggrunden af glimmergneis; glimmern ersättes likväl ofta 

 nog af hornblende, som stundom kan anträfFas sä förher- 

 skande, att bergarten öfvergär tili hornblendeskiffer, säsom 

 t. ex. närä Veitschinjarga. Omrädet vester om Utsjoki och 

 Inari sjö upptages tili största delen af granulit, uppträdande 

 under flere olika varieteter, af livilka den vanligaste och 

 egentligen förherskande karakteriseras genom närvaron af, 

 hufvudsakligen hvit, glimmer jemte bergartens typiska be- 

 ständsdelar. I omrädets sydvestra del, mellan Ivalojokis öfre 

 lopp och Skietschemjok och derifrän en smal sträcka längs 

 Anarjok tili närheten af Karasjoki mynningen företer berg- 

 grunden större oravexling; hornblandeskiffer och andra skiff- 

 riga bergarter spela här största rollen, 



BeträfFande de lösa jordlagren i Inari anmärker Jern- 

 ström att dessa hufvudsakligen bildas genom den fasta berg- 

 grundens söndersprängning pä mekanisk väg, medan deremot 

 den kemiska söndervittringen är af underordnad betydelse. 



') Jfr Ignatius: Suomen maantiede; geologlllinen yleis-kartta. 



