67 



Öster och fortgär ^/a mii NO om Pakananjoki skogvaktare- 

 boställe närä riksgränsen mot Norge i OSO rigtning ; pä uorskt 

 omräde förekommer tallen här endast i spridda exemplar och 

 uppnär ej Näätäjokis mynning och Njavdamvuodna. Längs 

 Tenojoki bildar tallregionen ett smalt bälte pä hvardera ai- 

 dan af floden ända tili närheten af Outakoski. I Utsjokis 

 floddal finnes tallskog mellan Mierasjäyris norra ända och 

 Kuorruvuopiojäyri och utbreder sig nägra verst pä hvardera 

 sidan, intagande de talrika i N — S strykande ruUstensäsarne i 

 floddalen, samt anträffas äfven ett stycke upp längs Kevu- 

 joki, Utsjokis största biflod. Kring Hopukkajärvis stränder 

 och Näätäjokis öfre lopp lärer äfven ett smalt omräde vara 

 bevuxet med tallskog. Spridda exemplar af tallen träffas 

 dessutom utanför tallskogens här angifna gränser, stundom t. 

 o. m. ganska längt frän de samma. Sä ses t. ex. enstaka 

 tallar eller mindre grupper af detta trädslag bäde längs Te- 

 nojoki och Utsjoki ända tili den senares mynning; teml. all- 

 män, om ock nödvuxen och sparsam är tallen redan ett stycke 

 norr om Syysjärvi i Inari, ehuru den först ungefär Va D^il 

 Söder om denna sjö blir beständbildande; längs Puolmakjoki 

 ofvanora dess utflöde i Puolmakjäyri uppträder tallen äfven 

 i spridda exemplar. 



Tili utrönande af tallens vertikala gränser gjordes de i 

 nedanstäende tabell meddelade höjdmätningar: 



