78 



tagas af tallskog, som vanligen är raer eller mindre uppblan- 

 dad med björk ; buskvegetationen utgöres här af spridda exem- 

 plar af Jtmiperus, Betula odorata och Salix cinerascens, 

 medan säväl gräs som örter, hvilka stundom aldeles saknas, 

 representeras af sparsam Solidago, Festuca ovina, Aira fie- 

 xuosa ocb traktvis nägot ymnigare Calam. lapponica. Af 

 risen uppträda vanligen Empefrnm och Vaccinium vitis-idcea, 

 här och der äfven Arctosfajjhglos uva-ursi ymnigt, och pä 

 friskare ställen Fhyllodoce (vanl. sparsamt); af mindre bety- 

 delse äro Mi/rtillus-arterna och Lycopodia (alpinum, com- 

 planatiim). Marken är nastan alltid betäckt af ett samman. 

 hänffande laftäcke, bestäeude af Clad. rangiferina, CL al- 

 pestris och Stereocaulon paschale; äfven flere Cladonia arter, 

 Ster. tomentosum, Plafysma nivale äro stundom af betyden- 

 het. Mossorna äro säilän ymniga och representeras hufvudsak- 

 ligen af Polytr. juniperinum och piliferum, Dicraniim Schra- 

 deri och scoparium, Hypmim Schreberi (ställvis). Björkeu 

 kan ofta pä sadan mark blifva öfvervägande eller t. o. m. 

 ensamt herskande, utan att undervegetationens sammansätt- 

 uing undergär nägon väsendtlig förändring; dock äro da bäde 

 gräs och örter vanligen nagot rikligare förhanden. 



Pä friskare mark tilltaga i hjörkskogarne säväl bärrisen 

 som i synnerhet mossorna i ymnighet; af de senare äro täc- 

 kande Hypnum Schreberi och Hylocom. sp)lendens, med mer 

 eller mindre stark inblandning af Polytr. juniperinum, P. com- 

 mune, Jungermania lycopodioides, Dicr. imdulatum, D. 

 scoparium m. fl.; jemte Cladinae, som fortfarande spela en 

 betydande roll, uppträda Peltidea aphthosa, Nephroma arc- 

 ticum allmänt. Vaccinium och de bäda Myrtillus-arterna.^ 

 samt Empetrum bilda ett mer eller mindre sammanhängande 

 ristäcke, i hvilket Ledum säilän saknas och äfven Phyllo- 

 doce stundom ingär i mindre grad. Af allmännare örter till- 

 komma här, Melampyra, Trientalis, Pedicularis lapponica. 



Pä bottnen af dalsänkningar, men i synnerhet pä flod- 

 stränderna invid forsar och mycket strida ställen öfvergär 

 björkskogen tili lund. Betula odorata är äfven här förher- 

 skande, men mer än maushöga buskar af Sorbus och Prunus 

 äro ständigt äterkommande beständsdelar i det tätä löfverket; 



