169 



Caiiles, scapi, folia et praecipue petiola dense at hrevitev 

 pilosa. Folia late cordata, eadem fere latitiidine et longi- 

 tudille. Flores radicales violacei, steriles. — Fructus non vidi. 

 Satakunta, Karkku, Kauniais circ. 20 — 30 iiidividua. 



Formen växer pä ett temligen tort ställe pä en backe. som pa, de 

 friskare ställena bär en mycket riklig, nastan Inndavtad vegetation (Viola 

 mirahilis ymnig, Pulnionaria, Daplme, etc). Högi-e upp björkskog, hvars 

 vegetation dock knapt i frodighet kan niäta sig med sturre delen af bac- 

 kens, lägre ned en liten bäck, samt pä andra sidan denna äter löfskog. 



Stjelken hos det i är tagna exemplaret oinkr. 65 ram., men hos 

 utblommade exemplar tagna den 20 Joni 1879 ända tili 85 mm., hos 

 yngre naturligtvis mindre, i allmänhet bärande endast blad och kleisto- 

 gama blommor. Hos ett par af de den 29 Maj 1879 tagna exemplaren äv 

 stjelken ej utvecklad, hos ett par andra utgä äter fullt utvecklade blom- 

 mor frän nedre delen af densamma, hvilket dock tydligen varierar, i det 

 att hos ett exemplar den ena blomman utgär frun roten, den andra frän 

 stjelken. 



Bladens storlek framgär af följ. mätningar: 



1 2 3 4 5 6 



längd 24 mm. 31, 2.5, 23, 25, 31 

 bredd 28 mm. 24, 23. 23, 20, 25. 



Bladen 1 — 3 äro rotblad pä det i är tagna exemplaret, 4 det enda 

 utvecklade stjelkbladet, 5 och 6 de mest afvikande formerna pä de pres- 

 sade exemplaren. De äldsta bladen mindre, ej säilän nägot bläaktiga. 

 Alla bladen hjertlika, men flikarne ej synnerligen stora (de äro ej med- 

 räknade i längden) ; bladspetsen mer eller mindre rundad; bladen för öf- 

 rigt fint naggade, temligen fasta. Stiplerna hos rotbladen 6 ä 6,5 mm. 

 lunga, 1 mm. breda. Blomstängeln (hos ärets exemplar) omkr. 60 mm. 

 läng, närä blomman försedd med tvenne 6,5 mm. länga, knapt 0,5 mm. 

 breda, tili formen jemnbreda, spetsiga skärm, vid skUrmen nedböjd. Fo- 

 derbladen först jemnbreda, sedän afsmalnande, omkr. 10 mm. länga, 2,5 

 mm. breda. 



Blomman (hos pressade exemplar) säsom helt ung mörkblä, säsom 

 fullt utslagen Ijusblä, kronbladen mot basen hvitaktiga, det nedersta med 

 tydliga mörka strimmor, sporren hei, 3-4 ram. läng, 2,5 mm. bred, 

 gulhvit, f. ö. lik blomman hos V. mirdbilis. 



De kleistogama blommorna (hos exemplar tagna den 20 Juni) äro 

 kort (omkr. 6 mm.) skaftade och hafva tydligt om än svagt härigt fo- 

 der, under det att detta hos värblommorna är i det närmaste glatt (jfr. 

 Bethke 1. c. p. .5). 



Inga frukter hafva blifvit anträffade, ehuru kleistogama blommor ej 

 äro sällsynta, hvarför deras förekomst är sannoHk. 



