172 



i brunt, pä de yngsta grenare Ijust bningul. Nyskotten äro oftast 1 1 — 1 ^ 

 centira., hvilket dock vavierar, sä alt luxurierande skott blifva ända tili 

 40 cm. (ett t. o. ra. 43 cm ) och dylika af 22—29 cm. läugd ej 

 äro sällsynta, hvaremot hoa de kovtaste, längden nedgär Unda tili 

 5 cm. Vid basen äro skotten ätminstone äimu i medlet af Au- 

 gusti alltid tydligt häriga, för öfrigt mer eller mindre glatta. De 

 närmast basen sittande bladen äro susom fuUväxta ( ^^i\n ) mindre, ofta 

 äggrunda — omviindt äggrunda, (sä t. ex. 33 mm. länga, största bredden 



16 mm. pfi 8 mras afständ fran spetsen) och stundom blifva diraensio- 

 nerna än mindre, resp. 17 och 8 mm. De högre upp pä skottet sittande 

 tili antalet vida öfvervägande bladen äro lancettlika — bredt lancettlika, 

 med största bredden i allmänhet nägot ofvanom midten, afsmalnande mot 

 det korta (5 ä 10, en gäng 15 mm. länga) skaftet. Bladkanten är i allmänhet 

 vägigt naggad, ofta nägot inviken; spetsen stundom sned. Dessa blads 

 dimensioner äro oftast: längd 62 — 68 mm,, bredd 17 — 22 mm., men af- 

 vikelser saknas ej; sä t. ex. blir längden ända tili 81 mm. (med en bredd 

 af 24 mm.), hvaremot ä andra sidan en serle af former bildar öfvergäng 

 tili de nyss nämda lägre ned sittande bladen, (t. ex. längd 55 mm., bredd 



17 mm.) Nägon gäng blifva bladen märkbart smalare (vid vanlig längd 

 af 62 mm. var största bredden endast 11,5 mm.) Mera säilän päträffas 

 blad af följande dimensioner: längd 79 mm., största bredden 27,5 mm. 

 pä ett afständ af 53 mm. frän basen; en annan gäng voro de uppmätta 

 dimensionerna resp. 73 och 28 mm ; sä sällsynta dylika blad än äro, haf- 

 va de icke desto mindre en viss betydelse, emedan de afgjordt päminna 

 om bladen hos S. cinerea, under det bladen i allmiinbet tili sin form me- 

 ra likna den hos S. phylicaefolia. För öfrigt äro bladen pä undra sidan 

 hvitaktigt gröna med dragning i blätt, starkt ädriga, pä medelnerven na- 

 stan alltid svagt häriga, eljes glatta; pä öfre sidan äter svagt häriga, na- 

 stan utan glans. Nägra af de tidigaste bladen synas dock vara pä öfre si- 

 dan i det närmaste glatta. Stipler finnas i de flesta fall, ehuru af olika 

 storlek och delvis temligen snart afFallande, (en del funnos dock qvar än- 

 nu den 16 angusti), oftast hafva de formen af ett haift, bredt hjertlikt 

 — njurlikt blad (1,5 mm. länga, 2,5 mm. breda eller 2 mm. 1. med .sam- 

 ma bredd, de största 2,5 mm. länga, 5 mm. breda). 



Busken blommar säväl enl. analogi som efter hvad jag frän tidi- 

 gare är kan erinra raig pä bar qvist. Hängena voro ätminstone 1884 

 högst rikliga, nastan oskaftade eller ytterst kort skaftade, bladlösa, endast 

 med 6—8 ofta snart förvissnande fjäll vid basen, för öfrigt tätblommiga. 

 Säsom fullbildade äro de i allmänhet 35 ä 38 mm. länga. I allmänhet 

 var ett stort antal frukter felslaget, i det att största antalet, som jag ob- 

 serverade pä ett hänge, var 125, hvaraf dock minst 10 voro sä smä, att 

 de, ehuru mera utväxta än de fullkomligt felslagna, dock föreföllo nog 

 osäkra; i ett annat lika stort hänge räknade jag endast 86 utbildade fruk- 

 ter, alla öfriga voro felslagna. Hos de mindre endast 20 ä 24 mm. län- 

 ga hängena är antalet felslagna frukter än större, sä att stundom alla 



