173 



iiro odugliga, en annan gäng fanns endast 4 utväxta fröhus o. s. v. 

 Kapslarne kortskaftade, oinkr. 9 mm. langa, inberäknadt ssiväl skaft som 

 stift, aflängt kägellika, stundom nägot krökta, fint silkeslndna och der- 

 igenom pä afständ svagt hvitglänsande med dragning i grönt. Skaflet 

 ilr ungefäi- dubbelt su längt som honingsglandelu, men knapt hälften sä 

 längt som hiingefjället, som är svart, länghärigt. Stiftet ungefär af miir- 

 kenas längd eller nägot kortare, hvilket dock varierar, su att det stun- 

 dom är endast hälften sä lungt. Market sora vanligt tväklufvet, men fli- 

 karne nägon gäng, om än säilän, ätei- 2-delade. Äfven i de utvecklade 

 fröhusen funnos (^^|vi) endast 1 ä 2 frön, stuodom sugs endast fröfjun. 



Att denna form är en hybrid synes lätt och bekräftas 

 dessutom af det stora antalet felslagna frukter. Likasä är 

 det tydligt att S. phyUcacfoUa ingär i densarama. Frän 

 denna skiljer den sig dock genom att den karakteristiska 

 hvitbläa färgen pä bladens undre sida är vida svagare, lik- 

 som att bladen svartna, eller ätminstone mörkna vid tork- 

 ning. Särdeles de iinga bladen och qvistarna äro dessutom 

 häriga. Fröhusen äro afgjordt mindre, men vida mera hä- 

 riga än hos den i trakten allmänna formen af sistnämda 

 art; deras skaft äro nägot längre, isynnerhet proportionsvis, 

 hvaremot stiften äro betydligt kortare. Hängefjällets här 

 äro dessutom nägot kortare. — Den resliga växten skuUe 

 tala för att S. caprea skulle ingä i densamma, men enligt 

 D:r Kihlman äro säväl beskrifning som figur pä hybriden 

 S. caprea X phylicaefoUa alldeles afvikande, hvarjemte man 

 bör komma ihog att hos hybriderua ofta de vegetativa de 

 larne äro starkt utvecklade. Dessutom raärkes att i skogs- 

 brynet midt emot finnas par buskar eller kanske snarare 

 träd af S. phijUcaefolia. som äro omkr. 6 m. höga och 

 der stammen 15 centim. öfver roten är 35 centim. i om- 

 krets. Likasä sägs i karret buskar af S. cuterea, som äro 

 minst 3 meter höga. Bladens nägon gäng sneda spets, de- 

 ras skrynklighet liksom fröhusets utseende päminna om S. 

 n urita, hvilken jag äfven en tid ansäg vara den andra af 

 föräldrarna, men häremot talar bladformen, som i detta fall 

 enligt min äsigt borde vara afgjordt kortare; likasä ärba;- 

 ken nägot Ijusare, än hos 6'. phylicaefoUa, under det den 

 hos S. aurifa, säsom kändt, är tydligt brun eller t. o. m. 



