209 



desamma som under häckningstiden, utan i ganska mänga 

 tali utgöras just af den lokal, som valdes vid vexlingen 

 straxt efter häckningen ^). Ejdrarne flytta längs yttre hafs- 

 kusten, svärtorna tili stor del äfvenledes. Allorna, som 

 häckat vid Ijällsjöar i Lappmarken och norra Ryssland, draga 

 sig längs vattendragen tili hafskusterna och ätfölja sedän 

 dessa; likasä flere arktiska eller nordiska vadare, t. ex. Tringa- 

 arter och Lhiiosa lapponica. Märkligt nog inträffar det der- 

 vid, att under äterfärden oni vären hela svärmar stanna 

 qvar vid hafskusterna hela sommaren, t. ex. allor vid Fin- 

 lands sydkust, och arktiska vadare vid kusterna af vestra 

 Europa; de föra der dock endast ett kringstrykande lif, 

 utan att häcka. 



Under flyttningsperioderna kunna säledes ej blott de 

 pä orten häckande foglarne förekomma pä säregna lokaler, 

 utan af samma arter kunna individer frän andra orter, Hka- 

 som ock alldeles andra arter frän afiägsnare länder infinna 

 sig. Afven dessa anträffas pä lokaler af en viss beskaffen- 

 het, ja mängen endast under en viss tid af dygnet. Sam- 

 manträffandet af fogelarter pä de skilda ständorterna är 

 säledes under flyttningstiden i hög grad beroende af tillfäl- 

 ligheter, men hvilar dock mängen gäng pä nägon regel, i 

 det en del arter synbarligen färdas tillsamraans. 



Det är säledes mera vanskligt att fastställa flyttnings- 

 ständorten än häckningsständorten ; mähända kunde det der- 

 för synas nägon, att de förra ägde mindre intresse, men 

 detta är ingalunda fallet. Ty just emedan en fogelart äfven 

 under sin flyttning är beroende af vissa ständorter, anträffas 

 den främst eller uteslutande pä dem och sökes förgäfves an- 

 norstädes. Förhandenvaron af rastplatser betingar säledes 

 fyndorternas läge, och häraf äter, — särdeles oni ständorterna 

 bilda kontinuerliga sträckor, säsom t. ex. kustständorterna — 



^) Vexlingen af häcknings- och flyttnings-ständort försiggär, efter 

 hvad det synes, ofta nog enligt en bestämd regel; det vore dock för vid- 

 lyftigt att här ingä pa denna loga undersökta fräga, utan hKnvisas intres- 

 serade tili de antydningar jag pä annat ställe lemnat. (Fogl. flyttnings- 

 vägar 6. 165, 16C; Zugstrassen s. 200, 201). 



14 



