10 



grunden för standorterna. De kunna ^^efter fuktighetsgra- 

 den, som här är af genomgripande betydelse, först sam- 

 manställas under trenne hufvudgrupper: torra marker, 

 försumpade marker ocli vatten. Pä de förstnämde 



verka äter flere faktorer, bland hvilka Ijusets när- 



eller fränvaro och härmed vanliofen sammanhänofande andra 

 omständigheter utöfva mesta inflytandet; härigenom upp- 

 komma äter tvenne grupper: shoghevuxna och skoglösa el- 

 ler öppna ma7'ker.^ Och säsom hufvudsaklig ätskilnad mol- 

 lan de särskilda standorterna framhalJes ständigt markens 

 beskaöenhet. Da förändrinorar inom ständorternas vesfeta- 

 tion beskrifvas, är det alltid säsom svar pä frägan: huru 

 förhäller sio; vesjetationen vid den eller den modifikationen 

 af ständortens natur? 



Uti sin äret derpä utgifna ,,Flora Kareliaa Onegen- 

 sis, I" •) utvecklar och motiverar han närmare sin ständ- 

 pimkt. ^Standorterna med deras af ett sammanslutet helt 

 bildade vegetation utgöra de enheter, hvilka närmast kon- 

 stituera vegetationen i sin helhet pä ett omräde" -). Att 

 han dock icke anser ständorten och dess vegetation säsom 

 koordinerade begrepp, utan vegetationen som en bestäm- 

 ning hos ständorten, synes af fortsättningen. ^Allt effcer 

 ständorternas lokalisering, beskaöenhet och sammansätt- 

 ning ^) erhäller en hmdsträcka sin fysiognomiska prägel." 

 Och angäende sammansättningen Scäger han: ^I denna ingä 

 väl de enskilda arterna som yttersta beständsdelar, men 

 liksom för vegetationen i sin helhet kan man äfven här 

 lätt särskilja vissa af likartade elementer bestäende grupper 



') Not. ur sällsk. pro F. et Fl. fenn. förh., XIII. 



2) Op. cit. p. 81. 



3) Kursiveradt af mig. 



