30 



af endast tvenne arter, Geranium silvaticum och Polypo- 

 dium dryopteris, och tili dessa sluta sig pä grund af en 

 liknande fysiognomi Cerefolium silvestre och Ruhus saxa- 

 tilis. Den af dessa växter, som i fysiognomiskt afseende 

 spelar den vigtigaste rolen, är Geranium silvaticum; den 

 bildar en särskild vegetationsform, Geraniumformen, tili 

 hvilken möjligtvis Polypodium dryopteris äfven kunde räk- 

 nas. Ur detta täcke iippsticka rikligen de raka, ogrenade, 

 med smala blad beklädda och med en pnmkande klase än- 

 dande stjelkarne af Epilohium angustifolium, Mulgedium 

 alpinum och Solidago virgaurea, hvilka representera en 

 annan fysiognomisk forni, Solidagoformen. Säsom en 

 ansprakslös modifikation af denna form är Gnaphalium nor- 

 vegicum att anses, hvilken ocksa är inströdd i örtbestandet. 

 I skuggan n f bladtäcket finnas spridda fläckar af diverse 

 mossor. Ris saknas i det närmaste. 



Denna formation hör tili lundarnes grnpp (-^lehdot", 

 luci: Wainio '), och kan benämnas Björk- OCh l)ladört-for- 

 matioiieii (Betuleta geraniosa). 



Figiir 20 visar ett glest beständ af lag björk (Betula 

 odorata). Bottenskiktet är rikligt, men ieke sammanhän- 

 gande, och bildas förnämligast af Sphagnnmformen och 

 Amblystegiuraformen. De tili sistnämda form hörande 

 arterna utmärka sig genom sitt växtsätt i glesa nägot in- 

 trasslade niattor, sin oregelbundna förgrening och sinä spet- 

 siga, vanligen krökta blad (Amhlysteg. intermedium, A. ba- 

 dium, A. exannulatum, A. aduncum, A. stellatum). Ibland 

 mossorna kryper Oxycoccus palustris rikligt (Oxycoccus- 

 formen). Det andra skiktet bildas af örter och gräs med 

 teml. rikliec inblandninor af höo-växt Betula nana. Bland 



1) Op. cit. p. 28. 



