31 



örtarterna äro Menyanthes och Comarum de, som bilda 



hiifvndmassan. Bäda hafva en krypande, i spetsen iippsti- 



gande och med nägra fä längskaftade, fingradt delade blad 



försedd öfvervintrande stam, och kuuna pä griind af sin 



fysiognomiska likhet hänföras tili en form, Menyanthes- 



formen. Gräsen äro nägot mindre ymniga. Bland dem 



äro Carices med krypande rotstock (Chordorrhizafor- 



men) öfvervägande. 



Efter de väsentligaste ingäende formerna kan denna 



formation kallas Björk- och vattenklöfver-formationen (Be- 



tuleta menyanthosa). Den motsvarar de af Wamio be- 



skrifna ^^wiidat'' (betuleta paludosa) '), men da benämnin- 



garna böra afse formationerna, har ordet paludosa behöft 



ersättas med ett annat. 



Tili formationerna med trädbeständ sluta sig närmast 

 de, hvilkas öfversta täckande skikt bestär af buskar. Hit 

 hör endast figiir 21. 



Buskvegetationen bestär tili största delen af lägväxt 

 Salix lapponum (Salixformen) 2). I skuggan och träng- 

 seln imder de tätä buskarne trifvas blott nägra spridda ris, ör- 

 ter, gräs och mossor. Örterna tillhöra mest Menyanthes- 

 formen, gräsen äro tufviga Cyperaceer och mossorna enstaka 

 Spha(/numf^'Ackiir jemte nägra Amhlystegia m. fl. Mellan 

 dessa växter ligger uuderslaget blottadt. Detta är Vide- 

 snär-formationen (S ali c et a pura). 



Den andra hufvudgruppen, tili hvilken vi nu öfvergä, 

 saknar ett sammanhängande träd- eller bnskskikt. De un- 

 derlaget betäckande skikten ligga öppna för Ijus och vin- 

 dar. Än är det gräsformer ensamma eller i förening med 



') Op. cit. p. 33. 



2) Grisebachs „Weidenforra"; se Veg. d. Erde, I, p. 12. 



