33 



das hiifvudsakligen af" Ericaformen med teml. ansenlig 

 inblandning af My?'tusionnen. Ofriga former finnas blott i 

 obetydlig grad företrädda, med undantag af Pinus silvestris, 

 som i alla fyra figurerna är strödd — teml. riklig, utan att 

 bilda slutet beständ. Denna formation kan kallas Laf- ocli 

 1 j uiig-formatioiien (C la di ne ta eri c osa). 



De olikheter, som visa sig mellan dessa fyra figurer, 

 berättiga oss att särskilja tvenne modifikationer af laf- och 

 Ijungformatioiieii. I den ena (figg. 23 & 24) representeras 

 Cladinaiormen nastan uteslutande af slägtet Cladina, och 

 Ericaformen hiifvudsakligen af Calluna (Ijungförande ren- 

 lafFormation), i den andra (25 & 26) representeras den förra 

 formen af samma slägte jemte ymnig, fläckvis täckande Ste- 

 reocaulon paschale, den senare formen ater af öfvervägande 

 Empetrum (kräkrisförande renlafibrmation). 



För öfrigt mäste anmärkas, att jEncaformens arter 

 här och der sammansluta sig tili täckande fläckar, hvilka 

 undertrycka Cladinaioxmen och sälunda bilda en särskild 

 uti renlaffbrmationen iublandad formation, de ofvan be- 

 skrifna ericeta. Pä andra fläckar äter är risvegetationen 

 ytteist sparsam eller saknas t. o. m. fullständigt, hvarvid 

 Cladinaformen bildar en särskild formation, Reillaf-for- 

 matioueii (Cladineta pura) med tvenne modifikationer, 

 analoga med de ofvan framstälda, den ena med Cladinahe- 

 ständ, den andra med Stereocaulonhestknd. 



I figur 27 är lafskiktet allena rädande, med ytterst 

 obetydlig inblandning af smä akrokarpa mossor. De här 

 beständbildande lafvarne tillhöra slägtena Lecidea och Leea- 

 nora; de representera en särskild vegetationsform, Leci- 

 deaformen, utmärkt genom sin skorplika thallus, som helt 

 och hället är vidväxt substratet. En annan form är fläck- 

 vis rikligt inblandad, nämligen Umbilicariaformen (Gy- 



3 



