41 



r h i z a f o r m e n jemte strödda individer af andra former. Or- 

 ter saknas i det närmaste. Äfven i denna figur igenkän- 

 ner man en modifikation af Wainios paludes '). ^^Pä an- 

 dra giingflyn, hvilka hafva bildats pä träsk eller sjösträn- 

 der och hvilka under det gungande ytlagret hafva ett ym- 

 nigare gytjelager, är mossvegetationen temligen oafbrnten 

 (9) eller afbruten af dyiga fläckar eller vattenrännor, och 

 förnämligast bildad af Sphagmtm cuspidatum, bland hvil- 

 ken man dock här och der träfiar mindre eller större om- 

 räden, pä hvilka Hypnumiirter (isynnerhet H. scorpioides) 

 växa. Pä sädana kärr är gräsvegetationen vanligen riklig 

 och som oftast bildad af Carex /iliformis, C. ampullacea 

 och C. chordorrhiza.'^ Det är tydligt, att han för den ena- 

 handa ständortens skull sammanför tvenne skilda formatio- 

 ner, flackmosseformationen '^) och den nyss beskrifna Moss- 

 och starr-formatioiien {(Jhordorrhizeta amhlystec/iosa), 

 tili en enda. 



Bland de talrika anteckningar, hvilka angifva frän- 

 varo af bottenskikt, kiinna flere grupper för ästadkom- 

 mande af öfversigtlighet särskiljas. Först och främst kunna 

 vi afskilja dem, i hvilka växternas hufvudmassa bestär af 

 monokarpiska arter^). Frän de öfriga kan vidare afskiljas 

 en grupp, deri gräsbeständet är bildadt af Carices (Chor- 

 dorrhiza- och JuncellaiovvnQYnn). I den äterstäende grup- 



>) Op. cit. p. 70. 



2) Hvilken han pag. 73—74 särskildt beskrifver under benämningen 

 Sphagneta subpaludosa. 



3) De ett- och tvääriga arterua ega visserligen icke nägon sär- 

 skild fysiognomisk prägcl, men deras egenskap af monokarpiska är 

 ett moment af största biologiska betydelse och inverkar sä väsentligt 

 pä de af dem bildade formationeruas natur, att den med full rätt bör 

 kunna upptagas säsom iudelningsgrund. De fysiognomiska karaktärer- 

 nas största betydelse ligger just deruti, att de tillika äro biologiska. 



