47 



livilka sistnämda den utfyller mellanruirnnen mellan myr- 

 tufvorna. 



I de formationer, som ännu ätersta att granska, stär 

 gräs- och örtbestäudet sä glest, att marken öfverallt är syn- 

 lig mellan standen, Vegetationens massa utgöres af mo- 

 nokarpiska arter, eller ocksa blifva dessa formationer af 

 menniskan sä bebandlade, att äfven eljes fleräriga arter 

 komma att spela rolen af annuella. Vi kunna dela hit- 

 hörande anteckningar i tveune grupper. I den ena bildas 

 beständets massa af gräs, i den andra af örter. 



Det beständbildande gräset är Hordeum vtilgare i fi- 

 gnrerna 61 — 63, Secale cereale hihernum i figur 64. Da. 

 den förra arten äi- ettärig, den senare tvaarig, modifieras 

 inblandningens karaktär i bäda grupperna sä mycket, att 

 de mäste anses tillhöra tvenne formationer. 



Korn-formatioiieu (H o r de ta) är sammansatt af Hor- 

 deumformen (kornet) med ymnig inblandning ai flere 

 annuella 'örtformer, medan andra veoetationsformer sak- 

 nas eller äro tunnsädda. Bland de ettäriga örterna äro de 

 krypande (och klängande) lika rikliga som de uppräta, 

 men dä de förra representeras nastan uteslutande af en 

 form, Stellaria-raedia- formeu, hvilken uppträder mycket 

 rikligt, äro bland de uppräta örterna flere former rädande, 

 men ingen särdoles riklig. Mossor saknas. 



Räg-forinatiouen (S e cal e ta) bildas af Hordeum for- 

 men" (rägen) jemte ymnig inblandning af ettäriga örter 

 och fleräriga gräs samt spridda bladmossor. Bland örterna 

 äro hufvudsakligen tvenne uppräta former rädande, Ga- 

 leopsjisformen med sinä stora, breda, hela och sträfvablad, 

 samt Spergulaformen, som genom sinä trädsmala blad 

 i fysiognomiskt afseende bildar en öfvergäng tili den bland 

 do polykarpiska gräsformerna, hvilken i denna formatiou 



