63 



Eriophorvmfoimen, Ge?'amvmformen, 



Juncella „ (delvis), Solidago „ (delvis), 



de inedelstora perenna 



5? 



Grandicarex 

 (hordorrhiza 

 J un CU s 

 Pseudojuncus 

 Equisetum 



11 



(delvis), 



11 



angsorterna, 

 Galeopsisfovmen, 

 Spergula „ 



de medelstora monokarpi- 



ska örterna. 



Det högsta fältskiktet auträffas uti formationerua Sa- 



liceta pura, Hordeta, Secaleta o. s. v. Dess höjd är vex- 



lande mellan 4 och 8 dm., vanligen närmare det senare ta- 



let. Hit höia 



Salnvfoimen (delvis), 

 Myrtilhis „ (delvis), 

 Milium „ 



Calamagrostisiovinen, 

 Juncellaformeti (delvis), 



Hordeumtonneu, 

 Solanum ,, 

 Thalictrum „ 

 Solidago „ (delvis), 

 högsta monokarp. örterna. 



Högre än detta skikt na blott fä former. En del Sa- 

 liceta äro bildade af ett tili snärskiktet hörande beständ; 

 dess vanliga liöjd är 1,5 — 2 meter. Ocksä Betulaiormen 

 tillhör stundom snärskiktet. 



Oftare när dock Betulaiormen en väning högre upp 

 ocli blir 3 — 6 meter hög uti slutet beständ (Alneta hyloco- 

 miosa, Betuleta equisetosa, Betuleta menyanthosa). Den bil- 

 dar ett särskildt skikt, lägskogskiktet, öfver hvilket man 

 stundom ser resliga barrträd liöja sinä kronor. Barrträden 

 med eller utan inblandning af björk bilda slutligen det öf- 

 versta skiktet, ho g sko g skikt et, i förhandenvarande oniräde 

 vanligtvis näende en höjd af 10—15 meter. 



Epifyterna {Alectoria1io\mcvi) bilda intet särskildt skikt, 

 utan äro inblandade uti alla de andra, företrädesvis uti 

 skocrskiktena. 



