74 



och Festucaformen tager öfverliand: Festuceta geraniosa 

 uppkomma. Detta är den vanliga utvecklingsgängen för 

 strandvallsvegetationen längs de lappska elfvarne. 



Fränvaron af bottenskikt nti jrlesa ettskikti2:a forma- 

 tioner kan alltsä bero pi 



\) menniskans ingripande, 



2) tidigt iitvecklingsstadiun», 



3) periodisk öfverlagring. 



Fränvaron af högre skikt äter kan vara orsakad af 



1) menniskans ingripande, 



2) tidigt ntvecklingsstadinni, 



3) ammoniakrik jord. 



Att Le cideaf onnen ensam bildar bestand beror i 

 förevarande fall pa beskaffenheten hos underlaget (berg), 

 som icke ffifver rotfäste och näring; at näijra hÖ2rre former. 



Säsom sammanfattning kunna vi saledes framhälla, 

 att de bestand, som bilda ettskiktiga formationer, höra alla 

 tili nägot af de fyra lägsta skikten; de flesta betäcka ome- 

 delbart underlaget och äro slutna; om nägotdera förhallan- 

 det icke eger rum, afhällas andra bestand frän att intaga 

 sarama areal antingen genom underlagets beskaffenhet (öf- 

 verskuggning) eller menniskans ingripande. 



Denna sats eger tillämplighet icke allenast pa de be- 

 stand, genom hvilkas undersökning vi vunnit den, ntan äf- 

 ven pä de öfriga bestanden. Ty mänga af dem uppträda 

 i sjelfva verket stundom ensamma formationsbildande, ehnrn 

 exempel derpä icke blifvit antecknade inom det här i fräga 

 varande omrädet. Sadana äro i synnerhet £rica-, Calama- 

 grostis-, Pseudojuncus- och mossbeständen, men aldrig nä- 

 got bestand nr snär-, lägskogs- eller högskogsskikten. 



Vi skola nu skrida tili en undersökning af det sätt, 

 hvarpä bestanden förena sig nti de flerskiktiga formationerna. 



