85 



De öfriga sliitsatser, tili hvilka nudersökningen ledt, 

 synas vara dels af sä lokal betydelse, dels, säsom grundade 

 pa alit föi- fä observationer, sä osäkra, att de knappast för- 

 tjena iipptagas uti deniia öfverblick. Jag tillmäter dem 

 icke nägot värde i annat afseende, äu säsom öppna frägor, 

 egnade att Iramkalla vidare nndersökuingar i naturen. 



Det vore af stor vigt att lära kanna, i hvad raon de 

 erhällna resultaten äro af allmännare giltigliet ocli i hvil- 

 ken ffrad de oralla blott den tiakt, hvars veij-etation värit 

 föremälet för vär iindersökning. Denna fräga kan dock ej 

 afgöras ännn, emedan, säsom redan blifvit anmärkt, de 

 växttopografiska arbeten, som liittills blifvit iitförda i Fin- 

 land, gifvit resultat, som icke med fördel Iata använda sig 

 tili växtfysiognomiska frägors lösning. De af Kerner och 

 andra författare fysiognomiskt beskrifna omrädena utom 

 Finland äro äter sä afläo-sna och veajetationen der underka- 

 stad sä olikartade förliällanden, att en jemförelse med dem 

 sknlle vara af ringa gagn, innan det blifvit afgjordt, hvilka 

 moment uti formationernas sammansättnino; eo-a giltijThet 

 för en större del af det finska veo;etationsdistriktet. 



Vili man med lednino; af den vunna kännedomen om 

 grunddragen af växtsamhällenas bygnad nppställa en sy- 

 stematisk öfversiijt af de »enomoäno-na enkla växtformatio- 

 nerna, sä mäste man tili hufvudindelningsgrund taga den 

 eller de karaktärer, livilkas förändringar äro af den mest 

 genomgripande betydelse för hvarje formation. I detta af- 

 seende stä de pä skiktindelningen grundade karaktärerna 

 främst. Dernäst i vigt äro de karaktärer, som basera sig pä 

 grundformerna, och i tredje rummet stä de, som formationer- 

 nas fysiognomiska elementardelar, vegetationsformerna, gifva. 



Enligt denna princip äro formationerna ordnade uti 

 den öfversigt af dem, hvilken här bifogas. 



