135 



Bnskar ocli ris: spridda Myrtillus nigra, M. uliginosa, 

 : Vaccinium vitis-idcea och Salix phyliccefolia; enstaka «S. 

 <aprea och <S. vagans. 



Bottenskiktet: bladmossor pä en del fläckar täc- 

 kande; dessa fläckars vegetation anföres icke. Mellan fläc- 

 karne äro bladmossorna sparsamt stiödda. De mest fram- 

 staende arterna pä de barare fläckarne äro Climacium den- 

 droides, Polytrichum urnigerum^ P. inlosum^ Astrophyllum 

 -Seligeri, Leptohryum pyriforme, Pohlia nutans, P. cruda, 

 Tortula ruralis och Dicranella crispa. Dessutom äro tvenne 

 örter, Antennaria dioica och Pinguicula vulgaris, spridda 

 uti detta skikt. 



N:o 51. Kittilä kyrkoby. Aiig. 9. 



Frisk strandäng (härdvall). 



Ofver växttäcket höja sig enstaka äldriga ständ af 

 Pinus abies och Betula alba, — björkarnes stammar be- 

 klädda med strödda lafvar och spridda bladmossor, nämli- 

 gen Dorcadion elegans f. fnsca (c. fr.), Stereodon polyanthos 

 (c. fr.) och Helicodontium pulvinatuni (c. fr.), — vidare 

 enstaka Salia; kastata. 



Fältskikten (sammanfly tande) : bhindadt beständ af 

 gräs och örter med spridda afmejade buskar och enstaka ris. 



Gräs: ymnig Aira ccespitosa; strödda Calamagrostis 

 phragmitoides och Carex ccespitosa; spridda C. canescens, C. 

 juncella, Calamagrostis stricta, Poa serotina, P. pratensis A- 

 grostis alba, Phleitm alpinum, Juncus filiformis och EqvAse- 

 tum pr at 6718 e; enstaka Festuca ovina, F. rubra, Anthoxanthum 

 cdoratum, Agrostis sp. och Hierochloe borealis. 



Örter: mycket riklig Veronica longifolia; strödda Spi- 

 rcea uimaria, Ranunctdvs repens, Comarum palustre, Caltha 

 palustris, Viola suecica och (fläckvis) Polygomim vivipa- 



