- ^3 - - 



turburate de proprietăţile optice (extincţiune, direcţiunea elasticităţii 

 maxime, bireîringenţă în raport cu grosimea) ale secţiunei ce dorim 

 să examinăm. 



Acestea sunt ideile, care m'au condus la construirea noului 

 aparat, ce descriu mai jos. 



Primele experienţe. 



Primele încercări pentru punerea în practică a acestui dispozi- 

 tiv, le-am făcut cu mica şi anume cu Anomita de Canada şi Baical, 

 ale căror axe optice închid unghiuri mici de 1— 6"(') şi astfel nu 

 diferă mult de figurile de interferenţă ale cristalelor uniaxe. Mi-am 

 dat dela început seama, că la figurile de interferenţă ale cristalelor 

 uniaxe, cari sunt mai puţin complicate, vor îi mai uşor de urmărit 

 şi recunoscut schimbările provocate prin secţiunea, ce dorim să 

 examinăm. 



Anomita de Daical, cu toate că unghiul axelor optice este nu- 

 mai 1-2°, nu mi-a dat cele mai bune resultate, căci are o coloare 

 brună verzuie şi chiar şi în plăci subţiri este de coloare verde, ceeace 

 împedică examinarea colorilor de interferenţă a inelelor lui Newton. 

 Anomita de Canada, de coloare brună, în foi destul de subţiri este 

 aproape incoloră, iar la grosimea de 0.8 mm este încă destul de 

 transparentă, — şi această grosime este suficientă, ca să ne arate 

 clar inelele de interferenţă, - are un alt desavantagiu pentru în- 

 cercările noastre, şi anume că, din cauza axelor optice de cea 6 

 grade, inelele de interferenţă nu mai sunt circulare. 



Figurile de interferenţă, ce ni le dau cristalele de ghips şi alte 

 plăci biaxe (aragonita etc), prezintă faţă de secţiunile subţiri ce voim 

 a studia, o prea mare variaţie în forme şi colori. Aceste efecte lu- 

 minoase, caşî diformarea lor prin secţiuni necunoscute, nu ar îi 

 putut îi înţelese înainte de a fi deplin lămurite fenomenele, ce le 

 prezintă figurile de interîerenţă ale cristalelor slab biaxe sau uniaxe, 

 suprapuse de secţiuni necunoscute, de aceia am recurs la plăcile 

 cristalelor uniaxe: cuarţ, calcitâ, zircon, meionită, în secţiuni perpen- 

 diculare pe axa principală. Turmalina, prin anomaliile ce le prezintă (2) 

 nu a putut fi uttlizată. Plăcile de cuarţ, prin claritatea lor, prin 

 variaţiunile repezi de colori provocate de polarizaţia rotătoare ce o 

 are, ne-ar pune la îndemână un mijloc de o extremă sensibilitate, 

 dar prezintă unele dificultăţi, asupra cărora nu mai insist. Totuşi 



(O Dr. TpBQROt-Fi Zolian: A csillâmok. 



(-) Brauns: Die Optischen Aiiomallien der Kr/stalle^ Leip/ig, 1891, 



