— 96 — 



dicular pe axa C şi acoperindu-le amândouă cu un nicol. Dar în 

 acest dispozitiv măsurările nu ar îi exacte, iiindcă între reţeaua 

 micrometrică şi figurile de interferenţă, măsurate cu această reţea, 

 vor fi diferinţe dela o măsurare la alta. Astfel este bine, ca aceste 

 trei părţi ale aparatului să fie montate fix, într'un singur corp, ca în 

 fig. 1 şi 3, în care caz reţeaua micrometrică măsoară totdeauna exact 

 mărimile diferite ale figurilor de interferenţă. 



Lungimea totală a aparatului este .70—100 mm, iar grosimea 

 lui 22 — 23 mm (diametrul ocularului dela microscop). Partea de din 

 jos a aparatului o formează ocularul micrometric, care e pus în 

 locul ocularului dela microscop, iar deasupra ocularului este placa 

 uniaxă şi nicolul. Aceste două din urmă, împreună cu lentila su- 

 perioară a ocularului, sunt astfel fixate într'un singur corp, încât 

 reţeaua micrometrică, sau firul micrometric, să poată fi aşezat la 

 distanţa vederei clare. La aparatele, la cari nu avem posibilitatea de 

 a aşeza reţeaua micrometrică în focarul, lentilei superioare a ocula- 

 rului» nu vom vedea nici odată câmpul microscopului clar şi cu 

 detalii; deci construirea aparatului într'un singur corp e reclamată şi 

 din acest motiv. în figura 2 ocularul micrometric e separat de ce- 

 lelalte două părţi ale aparatului, care sunt fixate de tubul micros- 

 copului, cu ajutorul unui inel (iî) şi o pârghie. în acest din urmă 

 caz, reţeaua micrometrică poate fi aşezată în ori-ce direcţiune, fără 

 să fim nevoiţi a schimbă planul de polarizare al polarizatorului. 

 Are însă inconvenientul, că aparatul nu este centrat, iar secţiunea 

 din microscop nu este egal de clara în toate părţile ei. Astfel sunt 

 de preferat aparatele, a căror construcţie este asemănătoare figuri- 

 lor 1 şi 3. 



Reţeaua micrometrică trebuie să fie astfel aşezată, ca să poată 

 fi pusă în orice direcţiune a câmpului microscopic şi poate fi în- 

 locuită printr'un fir micrometric, ca în figura 3 (fm) cu ajutorul căruia 

 putem măsură distanţele mai precis. 



Teoria birefractometrului. 



Orice secţiune uniaxă, tăiată perpendicular pe axa optică, ne 

 va da în lumină convergentă polarizată, inelele de interferenţă tra- 

 versate de crucea de estincţiune a nicolilor când • nicolii sunt în- 

 crucişaţi, de o cruce luminoasă şi sferturi de cercuri concentrice 

 când nicolii sunt paraleli. La birefractometrul nostru, razele de 

 lumină, trecând prin polarizatorul microscopului, prin obiectiv şi 

 ocular, ajung ca raze convergente la placa uniaxă, produc figurile 

 do interferenţă şi prin analizatorul aparatului, sosesc în ochiul. nostru. 



