-- ^7 -- 



Dacă punem pe masa microscopului, prevăzut cu un bireîracto- 

 metru, o placă isotropă, figurile de interferenţă nu vor prezenta nici 

 o schimbare. Dacă însă punem un cristal anisotrop, figura de inter- 

 ferenţă se va schimbă îndată-ce direcţiunile elasticităţii optice ma- 

 xime şi minime ale secţiunei se abat dela direcţiunea nicolilor. Acest 

 fenomen l'a întrebuinţat Kobell la Stauroscopul său şi astfel, orice 

 placă uniaxă ar avea biroîractrometrul — cu escepţiunea celor cu 

 polarizaţie rotătoare — poate servi şi la măsurări stauroscopi,ce şi 

 va determina cu oarecare' preciziune liniile de extincţiune în cristale. 



Dacă observăm mai deaprope schimbările figurilor de ' inter- 

 ferenţă, vedem, că inelele se deplasează îndepărtându-se în direc- 

 ţiunea elasticităţii maxime şi apropiindu-se în direcţiunea elasticităţii 

 minime. Centrul întunecat al figurilor de interferenţă se desface în 

 două puncte întunecate (capetele parabolelor de extincţiune), iar 

 inelele se îndepărtează în direcţia, în care sunt punctele întunecate. 

 (Această deplasare se poate vedea din tabloul IV). 



Dacă creşte birefringenţa (r— ^'), sau grosimea preparatului (g), 

 creşte şi distanţa dintre cele două puncte întunecate şi deplasarea 

 inelelor. Astfel din. deplasarea inelelor, cunoscând grosimea prepara- 

 tului, vom putea măsura birefringenţa. 



Aceste fenomene cunoscute de mineralogi s'au considerat, pro- 

 babil, ca prea puţin precise şi inaplicabile la o măsurare de preci- 

 ziune, din care cauză ele nu au fost întrebuinţate (pe cât ştim noi) 

 la măsurări cantitative pentru determinarea plăcilor subţiri. Noi le- 

 am supus la o măsurătoare îndelung repetată şi am ajuns la resul- 

 late mult mai mulţumitoare decât cu ori care alt aparat. 



Fiindcă avem posibilitatea să măsurăm birefringenţa unui mi- 

 neral prin deplasările inelelor de interferenţă, mai bine zis prin 

 modificările, ce le provoacă mineralul de studiat în distanţa dintre 

 inelele plăcii uniaxe, ni se impune să precizăm mai bine distanţa 

 dintre inelele de interferenţă ale plăcii uniaxe. 



Dacă însemnăm cu a lungimea de undă a luminei ce între- 

 buinţăm, cu (r— a) birefringenţa, iar cu g grosimea plăcii uniaxe, 

 ce ne produce figurile c^e interferenţă, raza pi a primului inel este(') : 



iar raza inelului al /?-lea: 



p„ = C n„ 





0) E, Bertrand dans Mallard: Minerologie Phisique 11, pag. 205. 



7 



