- 204 — 



Nisipul (tratat cu acid clorhidric, spălat şi calcinat) nu precipită 

 manganezul şi materia organică (humus) nu joacă nici ea vre-un rol 

 în precipitarea manganezului. Argila precipită 0,132 de (Mn304) dar 

 solubilizarea calcei este prea slabă: argila se bucură de o proprie- 

 tate particulară. 



Aceste observaţii ne permit să înţelegem pentru ce, în soluri 

 nisipoase, manganezul n'a fost favorabil şi în soluri argiloase sau 

 calcare s'a arătat stimulant. Această solubilizare a calcarului prin 

 sărurile de manganez, reiese şi din experienţa a doi savanţi, Wilcox 

 şi KcLLEY, care au studiat influenţa manganezului asupra Ananasului 

 şi maturităţei fructelor sale. 



Aceşti autori au găsit mai mult calciu în plantele care cresc 

 pe solurile manganifere, de cât în cele din soluri normale. La mi- 

 croscop se vede, în toate părţile acestor plante, o cantitate enormă 

 de cristale aciculare de oxalat de calciu. Aceste cristale sunt foarte 

 numeroase în fructe şi mai ales în foile îngălbenite din cauza man- 

 ganezului, de cât în acelea ale plantelor normale verzi. 



Metabolismul general al Ananasului e modificat, când creşte 

 în soluri manganifere. 



PuGLiESE Alfredo, în urma experienţelor sale, crede că «ar 

 exista un raport hotărît (Fe:Mn) reprezentând un optimum (i:2,5) 

 pentru vegetaţie, care face binefăcător îngrăşămîntul manganic. 



Poate că nesiguranţele şi nesuccesele avute în acest domeniu, 

 trebuesc atribuite, în mare parte, lipsei acestui raport». 



Mc CooL M. a studiat puterea toxică a manganezului şi acţiunea 

 antitoxică exercitată asupra lui de alte elemente; soluţiile pure de 

 săruri de manganez se arată toxice pentru seminţele de mazăre şi 

 grâu, dar alte elemente: Ca, Ka, Na şi Mg micşorează această 

 toxicitate. 



Keli.ey, în urma rezultatelor experienţelor sale, în care găseşte, 

 după o absorbţie considerabilă de manganez, o sporire a raportului 

 (calciu: magneziu) şi o scădere în conţinutul de acid fosforic, se 

 întreabă dacă manganezul nu joacă un rol în permeabilitatea proto- 

 plasmei faţă de sărurile de calciu şi magnesiu. 



în acest caz, absorbţia mai mare a acestor săruri ar putea să 

 aibă efecte bune sau rele, după cum în sol raportul (calciu: mag- 

 neziu) e mai slab sau mai ridicat de cât cel ce corespunde condi- 

 ţiilor optime de creştere. 



Skinnek şi SuLLivAN au conchis din experienţele lor, că: 



1. Clorura, sulfatul, nitratul, carbonatul şi bioxidul de manganez 

 exercită un efect de excitare asupra solurilor neproductive, argile- 



