— 213 — 



statară că îormarea de amoniac e favorizată de carbonatul, sau de 

 sulialul de Mn. Bhown şi Minges (1916) din experienţele lor, con- 

 chideau că «dacă sărurile de Mn în mici cantităţi, măresc recoltele 

 în sol, sporul poate îi datorit în parte, unui efect favorabil asupra 

 amonizărei şi nitriîicărei. 



Experienţele noastre, în mai multe serii, au fost făcute între- 

 buinţând: 



a) o soluţie de lapte diluat, însemînţată cu o diluţie de pământ 

 de grădină; 



b) pămîţit de grădină, în «cutii Petri», cu diluţii de lapte, în- 

 semînţate cu diluţie de pămînt; 



c) soluţie de peptonă 20/1000, cu adaos de clorură de magne- 

 ziu 1 gr. şi fosfat bipotasic 1 gr., însemînţată cu o cultură pură de 

 Micrococcus ureae, pe care am izolat- o dintr'o urină fermentată, şi 

 am cultivat-o pe geloză-peptonă cu adaos de uree. Culturile, în fiole 

 conice, au stat 10-20 şi 30 zile la 28— SO'^C. 



d) o soluţie conţinând Ia 100 cmc: manită 20 gr., fosfat bi- 

 potasic 0,10 gr. clorură de calciu 0,20 gr. şi sulfat de magneziu 0,20 

 gr. La aceasta se adaogă 0,10 gr. caseină, (preparată de noi din 

 lapte) la o fiolă cu 50 ce. lichid. Insemînţate cu o cultură pură de 

 M. Ureae fiolele fură lăsate 15 şi 40 zile la temperatura de 28— 30"C. 



Producerea de amoniac (amonificarea sau amonizarea) din 

 diferite substanţe albuminoide (lapte, peptonă sau caseină pură), în 

 mediu lichid sau în pămînt, a fost influenţată favorabil, prin adaosuri 

 crescânde de manganez, care, chiar în doze superioare de 10 mgr., 

 nu e toxic, dar scade, numai în câteva cazuri formarea de 

 amoniac, 



Amoniacul format e maxim cu o diluţie de pămînt, într'o so- 

 luţie de lapte, cu adaos de 0,1 mgr. de Mn, când atinge, după 8 

 zile, 155.2 (în raport cu fiola-control 100) şi într'o a 2^ serie, după 

 15 zile, creşte în raport direct cu dozele crescânde de Mn, atingând 

 171,6 cu 10 mgr. de Mn. 



Insemînţarea cu Micrococcus ureae dă un maxim de amoniac 

 (158) în soluţie de peptonă cu 10 mgr. de Mn, după primele 10 zile, 

 scade apoi după 20 zile, (131,7) şi mai ales după 30 zile (84,5). 

 Acelaş ferment amoniacal. într'o soluţie cu caseină, prezintă un 

 optim 115,4 după 15 zile, şi 120 după 40 zile, cu 0,1 mgr. de Mn. 



Din aceste 4 microorganisme : B. radicicola, Azotobacter chroo- 

 coccum, Clostridium Pasteurianum şi M. ureae, cel mai sensibil s'a 

 arătat microbul îixator de azot din nodozităţile Leguminoaselor, care 

 a produs de zece ori mai muh azot, cu cea mai slabă adăogare de 



