BULETINUL SOCIETĂŢII DE SCIINŢE 233 



usiic la sore într'o (,li, dupe aceea iarăşt se bag-ă în albastru o (^i şi 

 o nopte şi iar se usucă într'o cji, dacă nu a prins bine colorea se 

 înmoe pentru a treia oră, când se finesc, se spală şi se usucă. 



Nota c. — Voind să obţinem un albastru maî închis (semi-nox), 

 atuncT ferbem puţină coje de anin amestecată cu prea puţin calai- 

 can, în care muem repede şi ridicăm materiile deja făcute albastru, 

 până prind albastru închis, dupe plăcere, căcî dacă le-am lăsa mult, 

 orî le-am uita în lichidul cojeî de anin, atuncî devin negre. Albastru 

 închis îl prepară ţSraniî pentru coloritul găitanelor de lână de la 

 tuslugt, iţarT, şubî, etc. 



111. Colârea galbenă 



Colorea galbenă se obţine de sătence din mat multe plante, din- 

 tre carY procedeurt vom semnala urm^torele : 



1. Galbenul se obţine ferbând florile plante! numită şerpct 

 ce se asemănă cu centaura sau potroca, numai că florile şerpetuluY 

 sunt galbene cu suc abondent, pe când cele de potrocă sunt ro- 

 şiatice. Dupe ce florile de şerpet, cu parte din tigiul lor, se fierb în 

 căldărî cu apă, dupe trebuinţă, până se obţine gălbinările, se ames- 

 tecă apoî şi piatră acră (aluminiu) ca 50 gr. la fie-care d-litru de 

 lichid, se amestecă până se topesce şi până se limpezesce bine co- 

 lorea. Când se bagă în gălbinăiî materiile de colorat şi se fierb o 

 oră până prinde bine văpsela. 



2. Din cojea de m^r se obţine iarăşY un galben frumos, se jupoe 

 cojea cu cuţitul dupe ramurile mat grosciore sau dupe trunchiurile 

 merilor tinerî până la albuşul îndruhn, apoî fierbând în apă co- 

 jile, până varsă colorea, se daii afară şi se pune în acest lichid ca 

 60 gr. la decalitru de ţiperig (salmiac) pisat mărunt şi se amestecă 

 până se deschide colorea. In urmă se introduc materiile de colorat, 

 carî se fierb până prind colorea în deajuns. 



Acest metod a început a se lăsa din causă că meriî pădureţY ce 

 cresce prin pădurY şi se jupuea la trebuinţă, s'a împuţinat cu tăerea 

 sau exploatarea multor pădurY, aşa că a^î a rSmas numa! meriî de 

 grădint sau de lângă casă, carî se conservă pentru fructe şi se fe- 

 resc de jupuit spre a nu le causa uscarea *). 



•) Există chiar în popor versuri relative la colârea ce se extrăgea din mer, ca urmetorele : 

 — »Uaolică mer rotat, 

 Spune'mî cine te-a uscat ? 

 — Cuţitul de jupuit, 

 La pustiu de gălbinit!« 



