250 BULETINUL SOCIETĂŢII DE SCIINŢE 



trivită, se vâră în ea sculele de bucY, dope ce au fost împietrite, se 

 scot, se usucă, repetându-se lucrarea până se obţine colorea dorită. 



Lemnul câinelui 



Lemnul câineluY cresce pe sub polele munţilor. Scorţa luT, cu 

 coje de pădureţ şi de mălin, se întrebuinţeză fierte la obţinerea co- 

 loreî galbene. 



T i 11 pchi n ui 



Tilîpchinul cresce la munte ; crenguţe şi scorţa de tilipchin se 

 utiliseză la obţinerea coloreT galbene. Când în zema de tilipchin se 

 disolvă piatră de brîe căpătăm o colore albastră mohorâtă. 



Mesteacănul 



Frunza de mesteacăn îngălbenită, tomna, se întrebuinţeză la fă- 

 cutul boeleY galbene cu răchiţică. Cojea de mesteacăn, împreună 

 cu cea de arin negru, se uzeză la cernitul opincilor şi la obţinerea 

 uneY colorY roşit proste. In acest cas scorţa mat în tot-d'a-una se 

 pune de verde. 



Scoruşul 

 Scorţa de scoruş tînSr şi crenguţe se întrebuinţeză, cu coje de 

 arin, cu sovârv, cu boz, ş. a., la facerea colorei negre. 



Arinul negru 



De la acest arbore se întrebuinţeză scorţa şi rânsa pentru fă- 

 cutul boeleî negre. Scorţa dupe se s'a uscat (putend fi şi verde), 

 împreună cu hluj de sovârv cu frunze cu tot, vîrfurî de bob şi de 

 păstăî de bob, maY multă scorţa de arin, cu scorţa de scoruş, ş. a., 

 se fierb o 4i întregă adăogendu-se mereu apa care scade. Seara 

 se umple din noU vasul, se strecoră zema, se pune în ea lâna orî 

 sculele ce avem de boit şi a doua qli se scot, când p6rul e cruşit 

 (de un roşa închis de tot). Cruşala (zema în care ati stat sculele), 

 se pune din nod pe foc şi când e fierbincioră punem în ea calaican, 

 mestecând'o şi punând din nod pSrul orY sculele, lăsându-se să 

 mocnescă ca un ces, în urmă se dă foc treptat vasuluî până ce 

 clocotesce. In fine se scot sculele şi se acoper cu ceva ca să stea 

 înăduşite (să nu se aridice aburii). Acesta operaţie se repetă de 



