272 BULETINUL SOGIETÂŢII DE SCIINŢE 



10. M&rul domestic. Coja luT, ca şi a mgruluY pădureţ, servesce 

 la boit ou6 galbene, de PascY. 



1 1. Lemnul câinelui. Cojea acestut arbust servesce la boit ne- 

 gru, iar din fructele lut se extrage o boia negră, care se întrebu- 

 inţezâ la boitul vinurilor şi la facerea cerneleY negre. 



12. Slodunul. Cojea luT, împreună cu frunza de scumpie şi so- 

 vârf, servesce la boit negru, 



13. Urzica. Rădăcina eT servesce la boit galben. 



14. Bozul, Din fructele luî se estrage o boia negră, care se în- 

 trebuinţeză la boitul vinurilor şi la facerea cerneleî. 



15. Socul. Fructele lut se întrebuinţeză ca şi ale bozuluY. 



16. Brociul selbatec. Plantă erbacee cresce pretutindenea, până 

 şi pe coma drumurilor, rădăcina fibrosă, fibrele ca undreua de grose, 

 când le frângY, partea lemnosă are colore galbenă, trunchiul rămu- 

 ros, frunzele mărunţele ca la lemnul DomnuluY, florea albă, forte 

 mică. Se întrebuinţeză rădăcina. Se sapă orî şi când, chiar şi pe 

 omăt, se usucă şi se piseză în piuă cu fierul pluguluY. Se întrebuin- 

 ţeză la boit roz. 



17. Cojea de cepâ. Peliţa cea galbenă-roşiatică şi uscată de pe 

 de-asupra, care învelesce bulbul cepeY, se întrebuinţeză la făcut 

 ou6 galbene de PascY. 



18. Cojea de nucă. Cojea cea verde a nuceY (polpa), se între- 

 buinţeză la boit negru şi cafeniu, negru împreună cu calaican, iar 

 fără calaican cafeniQ. 



19. Frunza de viţă servesce la boit galben. 



20. Cârmâzul saii cârmuzul este, dupe spusa şi credinţa de- 

 scriitorelor, semânţa (fructul) unuY copăcel spinos, care cresce prin 

 ţările calde. In comerciu este cunoscut sub două nume : cârmâz 

 turcesc şi cârmâz nemţesc. Cârmâzul pisat servesce la boit roşu 

 aprins, împreună cu imbiriul, etc. şi portocaliii, împreună cu şul- 

 dela, etc. 



21. Imbiriul este, dupe credinţa descriitorelor, rădăcină de pi- 

 per negru. Servesce la boit roşu aprins. 



22. Băcanul^ beţişorele sau surcelele (lemnul de Campeş), ser- 

 vesce la boit roşu muntenesc, de pe galben, adică dupe ce firele 

 albe au fost boite maY întâitî galbene în şuldelă, lemn de scumpie 

 saQ alt-ceva. 



