BULETlNaL SOCIETĂŢII DE SGIINŢE 275 



rend de coje de nucă, şi tot aşa până se umple căldarea, pe urmă 

 se tornă apă şi i se dă foc. In timpul fiertuluî se întorc mereu fi- 

 rele cu un băţ, pentru ca să nu se ardă, ast-fel ca firele de d'asu- 

 pra să vină de desubt şi vice-versa. Firele se fac cafeniî şi es cu 

 atâta mat frumose cu cât cojea de nucă şi de scumpie a fost in 

 mat mare cantitate şi cu cât ad fost maî bine fierte. 



Dupe ce ati fiert în de ajuns, se dă căldarea jos de pe foc, se 

 scot sculele de fire la suprafaţă, unul câte unul, se presară bine 

 fie-care cu calaican pisat, apoî se apasă cu băţul din nou, în căl- 

 dare, ca să le coprindă bine zema. Din cafeniQ firele încep a se 

 înegri, vSc^end cu ochit, îndată ce aii fost presărate cu calaican. 

 Dupe acesta se acoperă căldarea cu un sac sati cu o velinţă grosă 

 şi se lasă ast-fel înăduşită până se răceşte. Dupe ce firele s'ati 

 răcit, se scot, se duc la fontână. pe cobiliţă, se spală bine în apă 

 rece, se usucă, se scutură bine, ca să cadă de prin ele bucăţile de 

 coje ce ati mat r^mas lipite, şi sunt gata. Firele ati atunct o colore 

 negră închisă, aprope cu lustru. 



Nota 2. — Se pote boi şi numat în coje de nucă, în acelaşt mod. 



Acest procedeQ e forte mult usitat în Dobrogea, unde am fost 

 4 anî de qb'le învăţător şi unde românit ati tote hainele lor de iarnă : 

 pantalont, zăbun, etc, făcute în casă, de către femeile lor şi boite 

 negru forte frumos, afară de aba (manta), care este albă. De ase- 

 menea e tot atât de usitat şi de către călugăriţele de pe la mona- 

 stirt, cart se ocupă mult cu ţesătoria şitacurilor de lâne, etc. (Scris 

 dupe relaţiunile date de către maica Natalia Vrabie, economa mo- 

 nastiret Adam (jud. Tutova) şi de către soţia mea, care a învăţat 

 acest procedeu, precum şi multe altele, de la femeile dobrogene, 

 punendu-le chiar în practică de mat multe ort). 



2. In frunze de scumpie. Se fierb bine frunzele de scumpie 

 (verc^t sau uscate), în o căldare cu apă, apot se scot şi în zema lor 

 se pune calaican pisat, pe urmă se pun firele, se amestecă bine, 

 se acoper cu o velinţă şi se lasă de se răcesc înăduşite. 



Acest procedeii e mai des întrebuinţat de cât precedentul, de 

 6re-ce cojea de nucă nu se pote găsi în ort-ce timp al anulut. 

 (Dupe relaţiunile date de economa Natalia Vrabie, de Zamfira lut 

 lordache Stamatin, de 60 ant, din comuna Smulţi, judeţul Covur- 

 luia şi altele). 



