BULETINUL SOGIETAŢJI DE SGIINŢE 277 



Nota 6. — In loc de borş se pote pune şi vin (în căldare), dacă 

 este, orî parte vin şi parte borş, orî se face un fel de apă acrită 

 cu tirighie muiată în apă caldă. In lipsă de tote acestea se între- 

 buinţeză zema de varză murată. 



B. Cafeniii 

 (Fire de lână, cânepă sau in) 



1 . In coje de nucă. Se pune în o căldare de aramă, un rend de 

 coje şi unul de fire, succesiv, până se umple căldarea, se tornă apă, 

 se fierbe bine, mestecându-se, se scot firele, se înşiră pe o albie şi 

 se presară cu cenuşe cernută cu sita, se lasă cât-va timp apoY se 

 spală, se usucă şi sunt gata. Firele capStă o colore cafenie forte 

 frumosă. 



Acest procedeQ e forte usitat de către maicile de pe la mona- 

 stirî. (Dupe relaţiunile date de către economa Natalia Vrabie şi 

 alte babe). 



2. In prafuri cafenii de terg. Se boesc în borş, întocmaY ca 

 în prafurY negre. (Ve^T No. 7 de la pag. 276). 



G. Galben 

 a. (Fire de lână, cânepă, bumbac sau in) 



1. In lemn de scumpie. Se curăţă cojea de pe beţele de scum- 

 pie, se tae apoî beţele în bucăţY scurticele, se fierb bine în o căldare 

 cu apă, se scot beţele, apoT se pun firele şi piatră acră pisată, se 

 clocotesc bine, se scot şi se usucă. Procedeul e forte cunoscut şi se 

 practică de tote femeile gospodine. 



2. In droghiţă. Se fierbe bine droghiţa cu frunze cu tot, apoî 

 se scote măstrăhatul şi se lasă zema de se recoresce, dupe aceea 

 se împietresc firele în borş cald şi piatră acră (adică se înmoe), şi 

 în urmă se pun în zema de droghiţă, apoY se ia vasul şi se pune 

 unde-va la căldură (pe vatra caldă, în cenuşe saii pe coptor), şi se 

 ţine acolo 2 — 3 ^ile acoperit. Din când în când se umblă cu mâi- 

 nele prin vas şi se frecă bine firele între palme ca să se prindă 

 bine colorea. In urma se scot şi se încenuşesc, adică se presară 

 cu cenuşă, după cum s'a maf vorbit şi la cafeniu (No. i), se lase 

 cât-va timp cu cenuşa pe ele, apoY se spală şi sunt gata. 



Acest procedeu e forte vechiu Acum nu se maî întrebuinţeză 

 de loc. (După relaţiunile date de Măria luY Ion al MarandeY, de 



