5. XII. 1903. Luther, Insamling af sällsynta djurarter. 49 



böra omtalas af tidningarna och järfven, ehuru ännu icke säll- 

 synt i Lappland, skall säkerligen icke alltför länge kunna halla 

 ständ i kampen för tillvaron. Mot Saimasälen, denna enda 

 däggdjursform, hvars utbredningsomräde är inskränkt tili väri 

 land, pägär en organiserad kamp, hvars mäl är djurets full- 

 komliga utrotande. 



Med dessa fakta för ögonen mäste vi fräga oss, om vi uti 

 vara offentliga samlingar äga tillräckligt material af de omtalade 

 djurarterna, ett material, som äfven när engäng färska exemplar 

 icke vidare kiinna erhällas, dock möjliggör ett studium af dessa 

 former. Att ett sädant material främst bör sökas vid central- 

 härden för de zoologiska studierna i värt land, uti Universite- 

 tets zoologiska museum, är .själffallet. Granskar man emellertid 

 vara samlingar i detta afseende, sä blir resiiltatet ganska ned- 

 släende. Af fmska bäfrar äga vi endast nägra fragment, af de 

 öfriga omnämnda djuren ett eller ett par uppstoppade exemplar, 

 nägot skelett, samt en eller nägra fä ofta mer eller mindre 

 defekta skallar. Och dock behöfves, för att t. ex. utröna huru- 

 vida de hos oss. förekommande exemplaren af skilda djurarter 

 med afseende pä underordnade karaktärer skilja sig frän andra 

 länders former af samma art, m. fl. dylika spörsmäl, ett sä 

 stort antal exemplar som möjligt. Framför alit borde äfven 

 material för anatomiska undersökningar fmnas, d. v. s. uti sprit 

 eller 2 % formalinlösning konserverade kroppar, kroppsdelar 

 och organ. — Upprepade gänger bar det händt, att utländska 

 forskare vändt sig tili värt museum med anhällan om under- 

 sökningsmaterial af nägon hos oss vanlig art, men bar deras 

 begäran tyvärr icke kunnat uppfyllas. 



Det är nu vär plikt mot vetenskapen och framtiden att, 

 medan tid är, förse oss med ett sä rikligt och fullständigt ma- 

 terial som möjligt af alla vara däggdjursarter. 



Zoologiska museet vänder sig därför tili allmänheten med 

 en anhällan att densamma ville genom att tili museet inlämna 

 hela djur, skinn, skelett eller skelettdelar, främst skallar, äfven 

 som skilda organ understöda dess sträfvanden. Denna uppma- 

 ning riktas särskildt tili landets lärare i naturalhistoria, hvilka 



4 



