64 Elfving, Massuppträdande af Aecidium coruscans. 6. II. 1904. 



Forstmästar K. O. Elfving gjorde följande meddelande 

 o m ett 



Massuppträdande af Aecidium coruscans Fries i norra Finland. 



»För Sällskapet ber jag fä framlägga exemplar af den 

 säsom sällsynt ansedda rostsvampen Aecidium coruscans Fries, 

 tagen i olika delar af norra Finland. Svampen är särskildt 

 anmärkningsvärd genom att den är ätbar; dess smak päminner 

 mycket om torra risgryn. En annan omständighet af intresse 

 är den, att fynden här.stamma frän norra Finland, där jag an- 

 träffat svampen i stort antal. Säsom kändt uppträder Aecidium 

 coruscans ofta i st(»r myckenhet i norra Sverige, där allmogen 

 benämner den mjölkomlor, mjölkumrer m. m. Ocksä i värt 

 land har allmogen i Kemi nedre älfdal gifvit svampen ett lika 

 betecknande namn, »kuusen leipä.» I tidskriften »Luonnon Ystä- 

 vä», mars — april häftet 1903, redogör dr J. I. Lindroth för ar- 

 tens förekomst hos oss och uppger den säsom sällsynt samt hittills 

 anträffad endast pä Aland, i södra Tavastland och Karelia 

 pomorica. Redan sedän flere är tillbaka har svampens före- 

 komst i norra Finland värit för mig känd. Sälunda anträffade 

 jag ett par exemplar 1898 vid Kittilä kyrkoby. Senaste sommar 

 fann jag den allmänt vid Uleäborg samt massvis frän Kemi 

 norrut vid landsvägen inom Kemi och Tervola socknar, ganska 

 talrikt inom södra och Östra delen af Rovaniemi socken, vidare 

 inom Kemijärvi socken — alit vid landsvägen. Massvis förekom 

 den ock vid Kuolajärvi (=^ Salla) kyrkoby samt allmänt därifrän 

 norrut ända tili Sorsatunturi-trakten äfvensom vid samma bredd- 

 grad närmast Öster om Tuntsa-floden, — i korthet sagdt i alla de 

 trakter jag genomreste. Enligt meddelande af forstmästar W. 

 Cajanus anträffades svampen massvis ocksä vid Torne älfdal 

 ända upp tili Äkäsjoen suu, ett par mii norr om Kolari kyrkoby, 

 rikligast inom Nedertorneä och Karungi socknar. Af det sagda 

 framgär, att Aecidium coruscans ätminstone ej i norra Finland 

 är att anse som en sällsynthet. 



I sammanhang härmed viii jag nämna, att lektor A Ib. 

 Nilsson i en uppsats i »Tidskrift för Skogshushällning» 1898, 



