9. IV. 1904. Levander, Stora larver af Ligula intestinalis L. 111 



ligen de fritt lefvande larverna lätt rof för fiskar ' och likasä 

 pästäs det, att fäglarna rata dem eller ock uppsluka de dem 

 endast motvilligt, säsom Riehm fann beträffande de ankor, 

 som han matade med Ligula-lmyer. Men det synes mig dock 

 sannolikt, att iakttagelserna beträffande vilda vattenfäglars be- 

 teende härvid tillsvidare aro af mer tillfällig art, och säsom 

 faktum kvarstär i alla fall, att äfven nyaste författare, t. ex. 

 Hofer i sin ofvannämda handbok, anse, det äfven fritt lefvande 

 Ligula -larver blifva uppsnappade af vattenfäglar. 



O m sistnämda ständpunkt är riktig, sä finner man en viss 

 ändamälsenlighet uti Ligula -\sirYens förmäga af gigantisk till- 

 växt, Larvens volym stär nämligen i närmaste samband med 

 möjligheten att utkomma ur kroppshälan af den fisk, som hyser 

 densamma. ötträngandet sker nämligen säsom en följd af att 

 larven eller larverna — ty ofta äro de flera i samma fisk — 

 tili den grad tilltaga i storlek, att icke blott fiskens inälfvor 

 sammanprässas, ulan äfven bukväggen utspännes, förtunnas och 

 slutligen brister. Är nu den inficierade fisken mycket stor, 

 mäste larven äfven uppnä stora dimensioner för att kunna ut- 

 prässa sig ur värddjuret. Saken belyses äfven i nägon man 

 om vi erinra oss förhällandet med den cestodform, som i af- 

 seende ä utvecklingssätt och anatomisk byggnad stär närmast 

 släktet Ligula, nämligen Schistocephalus soUdns Rud. Larverna 

 af denna bothriocephalid lefva likaledes i kroppshälan af söt- 

 vattenfiskar, ur hvilka de uttränga pä samma passiva sätt som 

 L/(/«Y/a- larverna. Den definitiva värden, i hvars tarmkanal lar- 

 ven blifver fullt könsmogen, utgöres äfven i detta fall af nägon 

 fiskätande fägel. Schistocephalus -larven bar emellertid anpassat 

 sig endast för vissa smä fiskarler, hvilka erbjuda jämförelse- 

 vis ringa olikhet i afseende ä kroppstorlek, nämligen de bäda 

 spiggarterna Oasterosteiis aculeatus och O. pungitius. I öfver- 

 enstämmelse härmed variera de utvuxna Schistocephalus -larverna. 

 i jämförelsevis ringa grad. Enligt hvad man vet, sakna de för- 

 mäga af »gigantisra.» Larvernas storlek synes tvärtom vara 

 normerad tili ett visst mätt, proportionerligt tili den volym de 



^ Railliet, Trait4 de Zoologie medicale. Paris 1895. p. 330. 



