118 Nordling, Ornitologisk resa tili Finska viken. 9. IV. 1904. 



Herr Eli s Nordling föredro";: 



En resa i ornitologiskt syfte tili nägra utöar i Finska 

 viken sommaren 1902. 



»Redan i slutet af april hade jag afslutat alla förberedel- 

 ser för en resa tili nägra utöar i Finska viken, hufvudsakligast 

 i syfte att studera flyttfäglarnas värsträck öfver dessa. — Min 

 reseplan gällde i främsta rummet Hogland, livilken ö isynnerhet 

 intresserade mig genom sitt läge midt i Finska viken. Den sena 

 vären lade dock oöfvervinneliga hinder i vägen för denna min pian. 

 Istäcket lag orubbligt kvar öfver vikar och fjärdar, omöjlig- 

 görande ali samfärdsel med det frän kusten aflägsna Hogland. 

 Först den 16 maj kunde afresan ske frän Helsingfors och äfven 

 dä endast genom en tillfällighet. I anledning af pä Hogland rä- 

 dande hungersnöd blef isbrytaren Sampo beordrad att föra er- 

 forderliga lifsmedel tili ön. Passande pä tillfället anhöll och 

 fick jag af kapten Melan tillätelse att medfölja tili Hogland. 

 Oaktadt det sena datum fick isbrytaren pä flera ställen for- 

 cera betydande packisband, och vidsträckta fält af drifis pas- 

 serades öfverallt pä öppna hafvet. Vid framkomsten tili Hogland 

 samma dag befanns hela Östra kusten af ön blockerad af ett 

 drifisfält, som tili och med Sampo hade ali möda att forcera. 



Tili kvarter och utgängspunkt för exkursionerna under 

 den närmaste tiden valde jag kyrkbyn Suurkylä, belägen i 

 norra ändan af ön. Annu samma dag, som ankomsten skedde 

 satte jag mig i förbindelse med öns allmoge för att utröna 

 hvilka ställen bäst lämpade sig för anställande af observationer 

 rörande fägelsträcket. Tili min stora ledsnad erfor jag dä af 

 allmogens samstämmiga uppgifter, att det fätaliga sträck, som 

 här brukar pägä, redan för en vecka sedän upphört, och att 

 endast nägra försenade flockar af flyltfaglar möjligen kunde 

 iakttagas. Som det lämpligaste stället för passet ansäg man 

 den nordligaste spetsen af ön vara. 



Vid tiden för min ankomst tili Hogland var vären icke 

 längt framskriden. Stora drifvor lägo ännu osmultna i skuggan 

 framför husen, och skogarna voro betäckta af djup snö. Endast 



