13. V. 1904. Ordförandens ärsberättelse. 161 



hvars sköle en finskspräkig naturalhistorisk terminologi utbildas 

 och som numera utgifver äfven arbeten af högre bärvidd än 

 skolans handböcker. Mela var här själen i företaget ända tili 

 sin död, och sedän är 1900 bar han pä ett synnerligen för- 

 tjänstfullt sätt redigerat »Luonnon ystävä.» Alt ocksä härigenom 

 den yngre generationen hällits vaken och varm för naturen är 

 af en icke ringa betydelse. 



Mela bar sälunda bela sitt lif egnat sinä krafter at be- 

 fordrandet af ungdomens studier af naturen. Bitter kändes 

 för honom den styfmoderliga bebandling detfa studium rönt 

 under senare tider, da det ringaktats af dem, som i detta af- 

 seende makten hafva. Men hans utsäde skall bära frukt; i 

 framtiden mäste nog bladet vända sig och naturhistorien äfven 

 i skolan komma tili beders. 



Om en annan förlust i vara leder bar prof. Fredr. Elfving 

 nedskrifvit ett eftermäle af följande lydelse: 



»Oväntad var bortgängen af folkskoleinspektor Ivar Ossian 

 Bergroth, som ännu för ätta är sedän, en bild af ungdoms- 

 kraft och hälsa, förde protokollet vid vara möten och sora un- 

 der flere somrar gjort omfattande exkursioner. Han var onek- 

 ligen en af de mest lofvande bland de yngre naturforskare, som 

 i början af 1890-talet begynte egna sig at själfständig forskning. 

 Han föddes 1868 i Helsingfors, blef student 1886, filosofie kandidat 

 1891 med botanik som hufvudämne. Tili en början tycktes hans 

 häg ligga at morfologiska studier, men han visade sig snart som 

 en dugande exkurrent, da han 1891 med understöd af värt Säll- 

 skap bereste den norra skärgärden mellan Aland och fastlan- 

 det. Sinä iakttagelser under denna resa offentliggjorde han i 

 ll:te volymen af »Acta» under titel »Anteckningar om vegetatio- 

 nen i gränstrakterna mellan Aland och Abo-omrädet», hvari han 

 äfven närmare bestämde gränsen mellan de bägge omrädena. 

 Sä väl hade han utfört denna undersökning att han sedän un- 

 der somrarna 1894, 96 och 97 sattes i tillfälle att exkurrera i 

 det af botanister endast flyktigt besökta Karelia pomorica. Värt 

 Sällskap samt Universitetets Henningska fond försträckte medlen 

 härtill. Om resornas förlopp, trakternas allmänna natur och 



11 



