162 Orförandens ärsberättelse. lo. V. 190 



de anmärkningsvärdaste fynden har han redogjort i tvänne före- 

 drag, som ingä i vara »Meddelanden» ; de gjorda samlingarna, 

 rikliga och välkonserverade, hufvudsakligen bestäende af kärl- 

 växter, har han inlämnat tili Museum. Den detaljerade skildrin- 

 gen af floran och vegetationen i Karelia pomorica ämnade han 

 längre fram sammanställa. Höslen 1894' — december 1896 var 

 han värt Sällskaps sekreterare, punktlig och noggrann; tili vär 

 75 ars fest sammanställde han förteckningen öfver Sällskapets 

 medlemmar. Under ären 1895 — 96 var han äfven biträdande 

 redaktör för »Geografiska föreningen»s tidskrift, i hvilken flere 

 uppsatser af hans hand ingä. Ar 1897 öfverflyttade Bergroth 

 frän hufvudstaden tili Fredrikshamn som rektor för privata 

 svenska lyceet samt föreständare för den 5-klassiga samskolan 

 därstädes. Under ferierna skulle det botaniska arbetet afslutas. 

 Och ingen tviflade att sä skulle ske. Men efter en hösten 190Q 

 ädragen förkylning angreps den kraftiga mannen af en bröst- 

 äkomma, som snart visade sig vara tuberkulos. Vintern 1901 

 — 1902 vislades Bergroth i Arosa och hemkom betydligt för- 

 bättrad. Han sökte sig nu ett lättare arbetsfält och blef hösten 

 1903 folkskoleinspektor i Vasa. Men sjukdomen bröt äter ut 

 med förnyad kraft och den 25 januari detta är afled han i 

 Filppula. Vi mäste beklaga att en sä varmt intresserad, kunnig 

 och pälitlig forskare ryckts frän vär krets. Hans vänfasta per- 

 son har kvarlämnat ett godt minne. Hans arbete om Karelia 

 pomorica blef ofulländadt; men hans anteckningar hafva af 

 hans änka öfverlämnats tili Sällskapet och af dem kan helt 

 visst en del offentliggöras.» 



Förutom dessa tre vetenskapligt verksamma forskare har 

 Sällskapet förlorat ännu tre ledamöter, hvilka väl i främsta 

 rummet egnat sig at andra värf, men det oaktadt sysselsatt sig 

 äfven med naturalhistoria. Med älderns rätt mä här först näm- 

 nas Xenofon Willehad Nordling, hvilken 67 är gammal 

 bortgick i dec. 1903. Sedän är 1873 anställd säsom länsman 

 i Enare distrikt och sedän 1894 i Haukipudas, har han i höga 

 norden verkat för införande af bättre odlingsmetoder, och hans 

 framgängsrika försöksodlingar af trädgärdsväxter hafva erhällit 



