13. V. 1904. Ordförandens ärsberättelse. 163 



en viss ryktbarhet. Naturvetenskapliga observationer, hvilka 

 belyst naturförhällandena i finska Lappmarken, antecknades af 

 honom. Personligen af hjärtlig och vänlig natur har han at 

 mängen Lapplandsfarare öppnat sitt gästvänliga hem tili veder- 

 kvickelse efter mödosamma färder. 



Den 15 dec. 1903 afled ä Tiittala egendom i Sulkava 

 socken possessionaten Carl Philip Lindfors, född 1846 i 

 Nyslott. Han skötte med stort intresse jordbruket a detta sitt 

 fäderneärfdd gods, men hyste därjämte varm kärlek tili den 

 lefvande naturen, särskildt uti heratrakten. Under tiolal är har 

 han antecknat rneteorologiska och fenologiska observationer och 

 iakttog därjämte omgifningens vertebratfauna, i synnerhet fäg- 

 larna. Sulkava sockens fäglar förtecknade han uti Sällskapets 

 »Meddelanden» af är 1886. Det mest bestäende minnesmärke 

 har den aflidne efterlämnat i form af naturhistoriska samlingar 

 af ryggradsdjur, som han under 40 är sarnmanbragte pä sin 

 egendom, och hvilka i värt land söka sitt motstycke hos enskilda 

 personer. Dessa samlingar hafva öfverlämnats tili Nyslotts stad 

 och komma väl att utgöra grunden tili ett lokalmuseum där- 

 städes, sädant som pä ett par orter under senaste tider uppstätt. 



Sällskapet har slutligen förlorat en yngre ledamot, med. 

 d:r Klas Kristian Edgren i en alder af 39 är. Som student 

 idkade han naturalhistoriska studler och deltog 1887 med fram- 

 gäng i den expedition, som Sällskapet utsände tili södra delen 

 af Kola-halfön och hvarifrän i synnerhet insekt- och fisksanj- 

 lingar hemfördes. Efter att hafva egnat sig at läkarebanan 

 lämnade han visserligen naturalhistorikerns, men hyste stort 

 intresse därför äfven under senare tider. 



Af Sällskapets utländska ledamöter afled den 30 april 1903 

 i Bruxelles direktor emeritus för botaniska trädgärden därstä- 

 des FranQois Crepin i sitt 73 är. Framstäende kännare af 

 sitt lands flora har han grundligare än nägon annan forskare 

 studerat det mängformiga släktet Rosa, hvilket han ock mono- 

 grafiskt bearbetat. Vi hafva haft förmänen att fä det finska 

 herbariets i?osa-samling granskad af honom. Närmast med tanke 

 härpä kallades Crepin 1896 tili hedersledamot af värt Sällskap. 



