264 BULETINUL SOCIETĂŢII ROMÂNE DE ŞTIINŢE 



zător poate punctului de inflexiune al curbei de concentraţie, a fost 

 cel mai sigur şi mai lesnicios de observat. 



Tot acî trebuie să menţionez şi un alt mijloc' pentru măsurarea 

 deplasării (a) care nu şi-a g-ăsit aplicaţie acî din pricina micimii 

 efectului şi a neperfecţiunii construirii aparatului. 



Ideea era de a compensa deviaţiunea : 



Un sistem de două prisme cu unghiurile egale erau aşezate ast- 

 fel ca să formeze o placă cu feţele paralele. Dacă se învârteşte 

 fiecare prismă în un sens opus şi de un unghi egal în jurul unui ax 

 perpendicular pe placa cu feţe paralele (sistemul de prisme în I-a 

 fază), atunci deviaţiunea, fără a fi strâmbată, este numai deplasată 

 perpendicular pe marginea liniară şi rămâind în totdeauna paralelă 

 ei înşişi. Repet că mijlocul acesta a fost încercat cu un aparat de 

 construcţie prea puţin exactă pentru delicateţea fenomenului, dar 

 care poate ar fi fost de preferat ca idee, faptul de a readuce de- 

 plasarea la loc, a stinge deplasarea, decât a mai umbla la ecran şi 

 şurupul micrometric. 



înainte însă de a trece la rezultatele experimentale, să conside- 

 răm acest efect şi din punctul de vedere teoretic. Tratarea şi în 

 cazul electricităţii ca şi al magnetizmului este aceeaş. 



IV. Consideraţii teoretice 



Să socotim doi conductori la potenţiali Vj şi V., şi tubul de forţă 

 care-i leagă având pe conductori masele electrice + ni egale şi de 

 semne contrare. Suprafeţele equipotenţiale 

 perpendiculare pe liniile de forţă ale unui tub 

 de forţă şi mărginite numai la un acelaş tub 

 au o arie s. Să socotim ca variabilă lungi- 

 mea X socotită pe o linie de forţă : valoarea 

 sa ar fi x^ în A şi x<^ în B. In un punct oare- 

 care C forţa care se exercită ar fi z—v aria secţiunii tubului acolo 



dx' 



fie s. Fluxul de forţă prin suprafaţa s din suprafaţaînchisă care con- 

 ţine masa electrica m va fi 47rm = — s -i— • 



_ L_^ 



4u dx 



