286 nUI-KIlNUL SOCIEIAŢII HOMÂNK UE ŞTIINŢE 



_4 ■ — • • 



culară pe planul polilor. Intensitatea câmpului variază numai în 

 această direcţie şi întrcao-a mişcare a particulelor are loc numai 

 paralel cu această axă. Fie w iuţeala de mişcare a particulelor. 



Putem seri atunci ecuaţiunea mişcării aplicată la unitatea de 

 volum 



(3) ?Tt^'^^ -dz-^'^"- 



Adică masa înmulţită cu acceleraţia este egală : 

 1*^ cu forţele mag-netice aplicate asupra unităţii ele volum ş' cdre 

 am văzut din consideraţiile de mai sus că se reduce (2') la p¥'. 

 2^ variaţia presiunii osmotice P în soluţiune în sensul vertical 



care se opune mişcării şi, deci — . 



3^ cu o forţă de resistenţă a mediului proporţională cu densi- 

 tatea lui, cu iuţeala de mişcare şi înmulţite cu un coeficient de fie- 

 care (q) al mediului. Astă forţă se opune mişcării, şi, deci, va (\ 

 luată cu semnul negativ. 



Forţa 2^, P, cu oare care aproximaţie, se poate lua proporţio- 

 nală cu p, adică P = p.p. 



In starea permanentă (în starea de echilibru) ecuaţiunea (3) se 

 simplifică 



dp 



(5) «=^'-Pdz^^ 



w (iuţeala) fiind nulă atunci. 



Cum p variază foarte puţin cu 2 integrala se poate scrie 



I 



^ k'p(^ 1 1- — pp = const. 



Fie p=^po 1^ o mare depărtare de z = o, acolo unde intensitatea 

 câmpului magnetic ar fi foarte mică, adică unde — ppQ = const. 

 Atunci 



-k'PoH2 — pp=z — PPO 



sau 



/ k'H2 \ 



(6) p = p,(i-H-^-) 



