496 DULETLXUL SOCIETĂŢII iROMÂNE DE ŞTIINŢE 



pra mărei e mai cald ca deasupra malului european, iar în perioada 

 Aprilie — August e mai rece; lunile Martie şi Septembrie sunt luni 

 de tranziţie. In Martie şi Septembrie partea de V a mărei e mai 

 rece, iar partea de E mai caldă ca continentul corespunzător. 



Izobarele în Ianuarie sunt cu indicii descrescânde dela colţul 

 NE spre colţul SV al mărei; până în Iulie inegalitatea pe încetul 

 dispare, presiunea atmosferică devenind aproape uniformă peste 

 toată marea; apoi începe să se stabilească regimul din Ianuarie. 

 Aceasta explică de ce iarna în regiunea Mărei Negre suflă vânturi 

 reci de la NE (crivăţul). Vara însă deasupra mărei suflă mai mult 

 vânturi de la S, SV şi NV, cari sunt vânturi calde. 



Marea e foarte furtunoasă, mai ales în perioada Decem- 

 vrie — Martie; furtunile adesea ţin câte patru zile. Furtunile din 

 timpul iernei sunt anticiclonice. 66 — 79 ^Jq din cicloanele Ungariei 

 şi Galiţiei se abat şi asupra Mărei Negre, iar din cicloanele de la 

 N numai vreo i o ^/q ajung la mare. Din cicloanele cari produc 

 furtuni pe Marea Neagră, cea mai mare parte sunt formate pe 

 Mediterana şi chiar deasupra Mărei Negre. Cel mai furtunos punct 

 e capul Tarhancut (Crimea), iar cel mai liniştit e Sebastopolul. 



Nivelul Mărei Negre nu e iix şi variaţiunile lui sunt periodice. 

 Maximele nivelului au loc în lunile Mai — Iulie, iar minimele în 

 Septembrie — Martie (după localitate). Amplituda variaţiunii în 

 Marea Neagră propriu zisă, e între 15 şi 2 6 ''™- ; în Marea de Azov 

 însă ajunge la 45 "'"• E important faptul că variaţiunile nivelului 

 sunt armonice, adică variaţiunile diferitelor localităţi stau în legă- 

 tură unele cu altele. Ele nu se datoresc precipitaţiunilor atmosfe- 

 rice, ci variaţiunilor de presiune atmosierică şi, pe o scară foarte 

 redusă, apelor de primăvară a râurilor ; unde presiunea atmosfe- 

 rică se urcă, nivelul mărei scade şi vice-versa. Influenţează mult 

 asupra nivelului şi vânturile, cari apăsând asupra unei părţi a mărei, 

 ridică apa în părţile ce se află înainte, în direcţia vântului, produ- 

 cându-se astfel un fel de unde foarte late. 



Temperatura apei la suprafaţă variază foarte mult şi foarte 

 repede, ceeace se datoreşte vânturilor, cari gonind înaintea sa 

 apa încălzită sau rece deasupra mărei, forţează apele reci (sau 

 calde, dacă e iarnă) din adâncimi să iasă la suprafaţă. Cu deose- 

 bire acest lucru se constată în cazul vânturilor de la N, NE şi NV, 

 căci în cazurile acestea apa de deasupra poate uşor să fie gonită 



