BULETINUL SOGlElAŢil ROMÂNE DE ŞTIINŢE 647 



Indivizii din tipul muscular, când printr"o împrejurare oarecare 

 nu mai pot să corespundă mediilor lor funcţionale şi morfolog-ice, 

 atunci procesele morbide se vor localiza la dânşii cu sig-uranţă 

 asupra aparatului locomotor. Ei formează marea majoritate a bol- 

 navilor cu artrite, fracturi, boalelor oaselor, pielei şi muşchilor. 



Tot dintre musculari se recrutează indivizii cu boale de inimă, 

 căci inima nu este decât un muschiu intern şi dilatarea ei se poate 

 considera ca un proces normal. 



Tot muscularii reprezintă în clinică tipul patologic al reumaticu- 

 lui şi gutosului, căci sedentaritatea şi lipsa de a continua activitatea 

 niusculară a tipului îl predispun pe muscular la reumatism şi gută. 



Ca pathologie, cerebralul este cu mult mai important. Desele 

 frământări intelectuale îl predispun neîncetat la migrene şi cefalal- 

 gii. Când dă peste el o febră, aceasta ia la el o formă gravă, căci 

 aproape în totdeauna el delirează. Creerul lui constitue un «locus 

 minoris resistentiae" (Virchow), pentru procesele morbide şi dacă 

 a dat peste el un sifilis, aproape în totdeauna el face o paralisie 

 generală. 



Dacă cerebralii formează grupa oamenilor sârguitori, a tenaci- 

 lor, a oamenilor cu voinţă, dacă în ramurile lor de activitate se 

 observă la dânşii o asiduitate continuă, nenorocirile mari, emoţiu- 

 nile, catastrofele îi sdrobesc foarte repede, ceeace nu se întâmplă 

 cu reprezentanţii celorlalte tipuri descrise. 



Unii cerebrali îşi păstrează până la adânci bătrâneţe integrita- 

 tea cugetării lor, şi chiar mai sunt capabili de a primi şi asimila 

 idei noui ; la alţii senilitatea cerebrală se manifestă printr'o siste- 

 matizare în ideile lor şi nu mai voesc a primi altele şi privesc chiar 

 cu neîncredere descoperirile şi faptele noui. 



* * 



Cunoaşterea acestor date au şi un interes social pentru medic 

 care ştiind rolul cel mare pe care îl are mediul în evoluţia morfolo- 

 gică a omului, e dator să vegheze la buna lui adaptaţiune, dând fiecă- 

 ruia mediul ce-i convine. Astfel medicul va face şi o operă preventivă. 



Iar când manifestările morbide s'au accentuat, cunoaşterea da- 

 telor morfologice îi vor da posibilitatea de a prevedea localizările 

 pathologice şi, în consecinţă, să-şi îndrumeze opera sa curativă. 



