Bombyx laiiestris L., var. Aavasaksti3 Teich. 53 



ten af inkanten. Hos lanestris bildar tvärstrecket ej nägon 

 tydlig trubbig vinkel vid ribban 6 oeh ej häller nägon nämn- 

 värd inbuktning vid ribban 2, utan förlöper mera jämnt 

 svängd och afrundadt samt träffar inkanten tydligt före den- 

 nas midt. Framkanten hos framvingarne är hvit, isynnerhet 

 frän spetsen tili framkantsfläcken, hvilken i allmänhet är 

 större och skarpare än hos lanestris. Framvingarnes iitkant 

 ganska starkt hvitpudrad af inblandade hvita fjäll, stundom 

 nastan iform af ett tämligenbredt tvärband, hvilket vid ving- 

 spetsen och i riktning mot vingbasen är nägot obestämdt, 

 men utät tämligen tydligt begränsadt och svagt vägigt ge- 

 nom Iina, längs ribborna löpande hvita fläckar, hvilka äfven 

 afbryta fransarnes mörka grundfärg; mellan detta Ijusa tvär- 

 band och det hvita tvärstrecket finnes ett mer eller mindre 

 tydligt tvärgäende fält af vingarnes grundfärg. Den hvita 

 fläcken ä framvingarne kanske nägot större än hos lanestris. 



Pä bakvingarne är hela inre hälften, eller ätminstone 

 den vid framkanten belägna delen däraf, mera hvitaktig än 

 hos lanestris; det hvita tvärstrecket äfven tydligare och mera 

 skarpt begränsadt än hos denna. 



Pä undre sidan äro vingarne öfverhufvud mera hvit- 

 aktiga. I synnerhet gäller detta framvingarnes framkant samt 

 mellanrummet mellan framkantsfläcken och vingspetsen. 

 Bakvingarne, Hkasom pä öfre sidan, tili sin inre hälft Ijusare, 

 tvärstrecket bestämdare och deras iitkant tämligen starkt 

 hvitpudrad, hvilket däremot icke är förhällandet hos lanestris. 



Hona. Framvingarne hos var. Aavasaksee mera en- 

 färgade, icke säsom hos lanestris mot utkanten hvitpudrade, 

 öfverhufvud af nägot mera mörkbrun grundfärg; skiljer sig 

 för öfrigt föga frän lanestris. 



Säsom af ofvanstäende synes, afviker larven af var. 

 Aavasaksaa betydligt frän den af lanestris^ men själfva ima- 

 go erbjuder icke synnerligen anmärkningsvärda olikheter, 

 ätminstone icke sä stora, att de skulle rättfärdiga denna 

 forms särskiljande som Q^^n art. 



