106 Oäc. Nordqvist. 



i Östersjön V/^ min. \V. om Kökars. Ex, har icke äterfun- 

 funnits, hvarför det icke kunnat bestämmas. 



Artmärke: Unclre antennernas squama spetsig och c. 

 3 ggr sä läng som de öfre antennernas skaft. Tliorax- 

 fötternas tars 11-ledad (inclusive den rudimentära ändleden), 

 Sjette pleropodparets yttre gren betydligt längre än den 

 inre. Telson har pä hvardera sidan 25—29 taggar. 



Mysis relicta Loven. 



Har af mig blifvit iurinen inom Bottniska viken endast 

 norr om Qvarken pä följande ställen: 

 1 min. SO frän Ykskivibäk, djup 20 — 22 met. Vvm. 

 1 min. W. om Kotakari (lj:borg), djup 40 met. ^/vni. 

 Yxpila hamn, djup 15 met. ^vin. 



Förekom pä alla dessa ställen i enstaka eller fä exera- 

 plar. Pä de flesta ställen, där skrapningar eller slädhäfnin- 

 gar verkstäldes, saknades den. Den förekommer säledes 

 mycket sparsammare i Bottenviken än i vara insjöar. Söder 

 om Qvarken har jag icke anträffat den. Den häller sig i 

 Bottenviken pä samma sätt som i insjöarna pä d.jupet. 



Mysis vulg"aris Thomps. 



Cajander fann den vara allmän i sydvestra skärgärden 

 och jag har funnit den i Bottenhafvet vid Högklubb och 

 Stänggrund (mellan Kristinestad och Sideby) pä 4—5 me- 

 ters djup pä grus- och stenbotten. — Lindström har endast 

 funnit ett exemplar af den i Stockholms skärgärd, Möbius 

 uppgifver den frän Dalarö i samma skärgärd. Vid Gott- 

 lands kuster är den enligt Lindström ytterst allmän. Grimm 

 har funnit den t. o. m. i de innersta delarne af Finska vi- 

 ken vid Terijoki och lironstadt. Allmän vid Östersjöns ost- 

 och sydkust. 



Czerniavsky särskiljer forma baltica och var. lappo- 

 nica den förra frän Östersjön, den senare frän Hvita hafvet 

 och Murmanska kusten. 



Mysis flexuosa ÄIull. 

 Denna art har jag funnit i Skärgärdshafvet vid strän- 



