Bottiiiska vikens och norra Östersjöns evertebratfauua. 127 



en pelagisk diatomace, Chaetoceros borealis, hade helt och 

 hället imdgätt min uppmärksamhet ända tili dess jag blet 

 uppmärksamgjord pä den genom Hensens arbete, „Das Plank- 

 ton der östlichen Ostsee und des Stettiner Haffs" ^). Den 

 har alldeles strukturlöst genomskinligt skal och är 0,0 4 — 

 0,0 5 mm. läng och 0,0 2 — 0,0 3 mm. bred. 



Jag har icke haft tid att imderkasta minä samlingar 

 en förnyad undersökning för att se, huru allmänt den före- 

 kommer i det af mig undersökta omrädet. Jag har dock 

 anträffat den säväl uti Skärgärdshafvet, Bottenhafvet och i 

 Bottenviken ända tili dennas nordligaste del. 



Förteckning öfver arbeten, iir hvilka uppgifter i det 



föregäende blifvit meddelade endast med anförande af aiik- 



tors nam n: 



M. Braun, Physikalischo und biologiselle Untersuchungen 

 im \vestlichen Theile des fmnischen Meerbusens. (Se- 

 paratabdrnck aus dem Archiv fiir die Naturkunde Liv-, 

 Ehst- u. Kurlands. Serie II, Band X, Lieferung 1. 

 Dorpat 1884.) 



A. H. Cajander, Bidrag tili kännedomen om sydvestra Fin- 

 lands krustaceer. (Notiser ur Sällskapets pro Fauna 

 et Flora fennica förhandlingar. X. Helsingfors 18(39.) 



Valdemar Czerniavsky, Monographia Mysidarum inprimis Im- 

 perii Rossici. St. Petersburg 1887. 



O. A. FpuMAK, Kt nosHaniio OayiiLi BajiTiiicKaro Mopa ii iicto- 

 pin en BOBHiiKHOBemfi. (Grimm, Tili kännedomen om 

 Östersjö-fannan och historien om dess uppkomst.) St. 

 Petersburg 1877. 



1) Separataftrj^ck ur „VI. Bericht der Koramission zur Un- 

 tersuchung der deutschen Meere, in Kiel. 1890. — De i nämnda 

 arbete angiina dimensionorna pä T. borealis aro emellertid, antagli- 

 gan pä grund af nägot trj^ckfel, mycket för stora, hvarom jag vä- 

 rit i tillfälle att öfvertyga mig genom att uppmäta exemplar ur 

 plankton profver frän södra Östersjön, hvilka prof. Hensen god- 

 hetsfuUt öfverlemnat ät mig. 



