De skandinaviskt-finska Acantliia-(Salcla-)arterDa. 155 



böjd och af den gula sidoteckningen, som bildas af sido- 

 randens främre streck och invid liggande fläckar pä sido- 

 fältet, när vanligen endast den öfre bredare skänkeln tili 

 hufvudnerven. 



Om sammanhörigheten af vestita och c-alhum är jag nii- 

 mera fullt öfvertygad, sedän de bäda formerna flere gänger 

 blifvit f linna tillsamman i naluren. 

 En skild imderafdelning bildar 



A. melanoscela Fieb., hvilken frän alla föregäende afviker 

 genom sinä rent hvita starkt utvidgade teckningar pä hemiely- 

 tra, vanligen ett tvärband öfver corii yttre framdel tili ocell- 

 fläcken och en tvilrfläck före spetsen (smärre droppfläckar 

 onämnda), därigenom päminnande om de medpaZZz);esförvandta 

 arterna. Jag har äfven sett ntländska exemplar, sora utan tvif- 

 vel tillhöra denna art och pä livilkaFieber i tiden grmidat 

 sin hrachynota, hvilka visa samma slags variationssätt med 

 hänsyn tili hemielytras färgteckning, som ijallipes. De visa 

 emellertid närmare affinitet med saltatoria genom pronoti 

 straktur; de främre tibierna äro antingen blott i basen och 

 spetsen svarta eller ock hafva de i midten en brun ring, 

 omslutande hela omkretsen, antennernas ijärde led är tydligt 

 längre än den tredje: pronoti sidorand är dubbelt kortare 

 än bakranden, som knapt är dubbelt sä bred som hufvudet; 

 corii ocellformiga iläck försedd med sammetssvart disk: 

 kroppsformen oval, tämligen starkt afsmalnande framtill och 

 baktill; pronoti framrand tydligt smalare än hufvudet. 



En annan litcn underafdelning representeras hos 

 oss af 



A. opacula Zett. (=: costalis F. SahTb. nec Thoms.), 

 hvilken har främre tibierna antingen blott i basen och spet- 

 sen svarta eller ock därjämte försedda med en fin frän ba- 

 sen utgäende brun linie längs främre (= yttre) kanten, 

 och för öfrigt afviker frän alla föregäende genom sin smala 

 aflängt ovala kropp; antennernas andra led är alltid hei och 

 hallen svart; clavus är hei och hallen sammetssvart eller 

 blott längs själfva suturen emot corium helt smalt glänsande, 

 vid spetsen bärandc den sedvanliga gula droppfläcken; corii 



