182 J. E. Rosberg. 



Dess vanliga namn är kotinainen eller korpein. Stäniinen 

 fas mest med not. 



Leuciscus idus är utbredd öfver hela omrädet, dock i 

 fä sjöar förekommandc rikligt. Den torde knappast saknas 

 i nägon af de större strätarna, men gär säilän upp tili käll- 

 sjöarna, ofta besöker den smärre sjöar, som ligga invid 

 hufvudsträten, isynnerhet om de äro förenade med denna 

 genom lugnt flytande äar med rik vattenvegetation. Mot 

 norr blir dess förekomst emellertid sparsammare. Den fän- 

 gas i ett slags ställningar, liknande de för laxpator, i hvil- 

 kas öppningar ryssjor instickas. Iden värderas högt af be- 

 folkningen, hos hvilken den i norr gär under namnet säynäs, 

 i Söder säyneh. 



Abramis brama har ungefär samma utbredning som 

 iden, men förekommer i allmänhet mer sparsamt, utom i 

 för den särdeles gynnsamma sjöar, säsom den vegetations- 

 rika Ruoksarvi. Än mindre än iden gär den högt upp i 

 strätarna. Mot Öster och sydost tyekas vattnen vara mer 

 gynnsamma, mot norr ooh väster synas de djupa klara sjö- 

 arne vara mindre lämpade tili vistelseorter för den. I den 

 fiskrika ödemarkssjön Vuolomajärvi har förr funnits mycket 

 braxen, men nu, antagligen genom ökandet af nägon dess 

 fiende, tagit slut. Braxen fängas hälst med nät. Dess fett 

 är särdeles goiiteradt. Benämningen lahna är känd öfver 

 hela omrädet. 



Alburnus lucidus är utbredd endast i södra delen af 

 omrädet, anträffas icke i Kemijokis hufvudsträt, ej heller 

 norr om densamma. Inom detta utbredningsomräde häller 

 den sig hälst i de större sjöarne och tyckes undvika smärre 

 skogssjöar. Löjan värderas föga som födoämne. Den kallas 

 salakka i norr, salatji i söder och salukki i Öster. 



Salmo salar ^) anträffas i Seesjärvi, i Kemijokis hutvud- 



^) Beträffande laxartenia vidläder osäkcrhet de erliällna uppgif- 

 terna. I södra delen af omrädet gä alla laxarter under benämningen 

 lohi, i Korr har man nog olika namn för dem, men dä min vistelse där 

 inträftade under höbärgningstiden, kunde jag blott af starkt saltade 

 exemplar draga slutsatser om, hvilka arter motsvarade de öfliga be- 

 nämningarna. I medföljande tableau har jag därför, mycket pä mäfä, 

 upptagit de forellvarieteter, som jag trott motsvara folkets olika laxarter. 



