Fägelfaunan pii Karlu. 217 



legade ägg, och den 9:de voro äggen, 4 tili antalet, i ett 

 annat bo nastan olegade; 1888 den 7 och 10 juni togos 

 tvenne kullar med 5 friska ägg i hvardera; 1889 hittades 

 tvä bon med 6 ägg och ett med 4 ägg den 15 juni. 1890 

 den 19 juni och 1 juli 5 och 6 ägg. Fyra kullar hafva föl- 

 jande dimensioner: 



21,4. 21,0. 20,8. 20,0. 20,2. 19,9. 19,7. 19,5. 19,4. 19,4. 



13,8. 13,7. 13,7. 13,4. 14,2. 14,3. 14,0. 14,0. 14,0. 13,9. 



19,4. 19,4. 19,0. 18,9. 1 8,8. 18,7. 18,5. 18,3. 18,3. 18,3. 18,2. 

 14,1. 14,1. 13,9. 14,2. 14,0. 14,1. 14,4. 14,3. 14,2. 14,2. 14,4. 



Hirundo riparia L. 

 Förekommer sällsynt pä ön. Häckar i läga sandbackar, 

 bäde närä hafskusten och i det inre af ön. 



Hirundo urbica L. 



Mycket allmän. Omhuldas och skyddas öfverallt af 

 befolkningen, hvarföre man äfven knappast träffar pä nägon 

 bostad, under hvars tak ej nägot par af hussvalan skulle 

 redt sig sitt näste. 



Ampelis garrulus L. 



Under en utflykt sommaren 1883 i slutet af juli var 

 jag i tillfälle att iakttaga en kulle flygvuxna sidensvansar i 

 den omedelbara närheten af Potti gärd. Fägiarna flögo frän 

 träd tili träd längs en med tali och gran bevuxen as, för- 

 rädande sig genom sin karakteristiska lockton. Att en del 

 af fäglarna voro ärsungar, hördes alltför väl af deras oarti- 

 kulerade locktoner, under det tvä af fäglarne genom sin full- 

 toniga drill dokumenterade sig som gamla sängare. Afven 

 allmogen säger sig hafva iakttagit fägeln sommartid. Att 

 arten häckar pä ön, har dessutom bhfvit ädagalagt af Dresser, 

 som under en exkursion tili Santonen funnit ett bo af arten. 



