Fägelfaunan pä Karlö. 263 



1889: den 11 juni 2 agg., den 24 juni 2 ägg: 



1890: den 29 maj 1+2 ägg, den 6 juni 1 ägg, den 



10 juni 3 bon ä 2 ägg. 

 Mätten af sex uppmätta kullar äro: 



77,5. 76,2. 16,4. 75,2. 74,3. 73.6, 



48,3. 48,6. 47,7. 47,0. 45,4. 45,0. 



74,3. 71,5. 71,2. 71,0. 70,0. 69,0. 



45,6. 45,9. 43,7. 44,7. 48,4. 48,6. 



Uria giylle L. 



Förekommer endast i nägra fä exemplar som häck- 

 Tägel pä själfva hufvudön, där lämpliga häckningsplatser för 

 honom höra tili sällsyntheterna. Däremot är hans förekomst 

 pä skären i öns omnejd, särdeles norrut, mycket talrik. 

 Pä alla öar med större och mindre stenrösar är han en vanlig 

 företeelse och förekommer i sällskap med alkan tili hun- 

 dradetal. Han lägger här under stenarne sinä 2 ägg, som 

 bäst päträffas veckan före midsommar, dä artens egentliga 

 häckningstid infaller. Sä voro exempelvis sommaren 1889 

 kullarne fulltaliga och friska den 19, 20 och 21 juni. Likasä 

 1890 den 22 juni. Af nägra 1889 tagna kullar följa här 

 jiägra mätt: 



Alea torda L. 

 Pä hknande lokal som grisslan häckar äfven tord- 

 mulen, ehuru kanhända tili ännu större antal. För nägot 

 ärtionde tillbaka mäste arten i synnerhet hafva värit sär- 

 deles allmän, ty fängstmän, som för äggning besökt öarna 

 strax norr om Karlö, hafva dä med lätthet samlat ihop hela 

 tunnor med ägg, uppgäende i antal tili flere hundraden. 

 Denna allmogens ohejdade äträ efter ägg under deras fiske- 



