BULETINUL SOCIETÂflI DE SCIINJE 



prin desydratarea glucoseï. Acéstâ transformare s'ar face tôt sub influenta 

 unor diastase desydratante, dar cari n'aù fost încà isolate ; în fine, în 

 ultimele timpuri, s'a demonstrat o strânsâ legaturâ între diastase, microbï 

 si toxine. 



Actiunile inicrobilor sunt ca si actiunile diastaseï ; nu se distrug în 

 timpul actiuniï lor ; fermentatiunea ajunge la un maximum, apoï scade 

 întocmaï ca si la diastase. 



Acidiï, alcaliï, agentiï antisepticï, au aceleasï influente asupra diastaselor 

 si microbilor. 



Toxinele, de asemenea, sunt diastase cari în loc de a lucra asupra 

 uneî substante inerte, lucrézâ asupra unel substante continuta într'o ce- 

 lulâ vie. 



Virusurile celé mai bine cunoscute, presintâ nu numaî propnetâtile 

 chimice, dar chiar legile de functionare aie diastaselor. 



Roux si Yersin ail vëdut câ toxina antidiftericâ este precipitatà prin 

 alcool ca si diastasele. Agentiï fisicï, precum : câldura, lumina, presintâ 

 aceleasï influente. 



Froprietàtî. Fermentiï solubilï presintâ activitatea lor in conditiunï anu- 

 mite, carï sunt în raport eu cantitatea, temperatura si reactiunea mediuluï 

 în care se gâsesc. Determinând conditiunile, carï favorisézâ, întârdiézâ 

 saù opresc actiunea fermentilor solubilï, se détermina în acelas timp ôre- 

 cum conditiunile carï favorisézâ întârdie saû opresc desvoltarea fiintelor viï. 



Fermentiï solubilï, presintâ mai multe proprietâtï : eï sunt solubilï în 

 apâ, în glycerinâ ; insolubilï în alcool: proprietate ce servesce la prepa- 

 rarea fermentilor solubilï ; dialysczâ în mica cantitate, dupa maï multe 

 dilft si se fixézâ ca si colorile pe fibrinâ, dacâ se pune în solutiunile 

 lor apôse. 



Agentiï antisepticï întrebuintatï în mica cantitate, n'aù nicï o activitate 

 asupra fermentilor. 



Câldura în sus de 55 — 70 grade distruge fermentiï în solutiunile lorapôse: 

 însâ pulberea de ferment p6te fi încàldità si la 120° în timp de 15 mi- 

 nute fârâ a distruge fermentul. 



Reactiunea mediuluï este în raport eu fermentul întrebuintat. 



Arthus în «Nature des Enzymes , ocupându-se de fermentiï solubilï a 

 dat numirï diferite agentilor carï activézâ, împiedicâ saù opresc fermentiï 

 solubilï, ast-fel numesce Zymogenesâ transformarea profermentuluï în fer- 

 ment: maceratiunea mucôseï stomacale de la mamiferul adult în apâ dis- 

 silatâ, dâ un lichid, care nu încheagâ laptele; dacâ i se adaogâ însâ acid 

 chlorhydric 1 la 100 si se neutralisézâ eu carbonat de sodiù, lichidul 

 capâtâ proprietatea sa închiege laptele : în acest cas, mucôsa gastricâ 

 contine un proferment, care a fost transformat în ferment prin adâogirea 

 aciduluï chlorhydric. 



Temperaturile înalte distrug fermentiï, este o zymolysâ. Trypsinâ, care 



