292 BULETINUL SOCIETAtIÏ DE SCIINXE 



La pâsërï (Delezenne) sîngele primit fâra nicï un contact de tesâturï, 

 râmîne mai multe dile fârâ a se coagula. 



Sîngele, care curge, este licid, globulele cad repede la fundul vasuluî, 

 deasupra lor se formézâ stratul de leucocyte si la suprafatâ este plasma 

 de culôre galbenâ deschisâ. In acéstâ stare, sângele rëmâne licid pânâ la 

 3 dile. Dupa acest timp plasma începe sa piardâ transparente sa, fire de 

 fibrinâ plécâ de la zona interiôrâ, care este în contact eu lucocytele, apoï 

 tôtâ plasma se coagulézâ. Plasma decantatâ si fârâ elemente figurate pre- 

 sintâ încâ plasmasâ. 



Dacâ din contra se pune diferite tesâturï în capsulele unde se pri- 

 mesce sângele, coagularea se face imediat: ceea-ce demonstrézâ câ te- 

 sâturile contin plasmasâ mult mai abundentâ. 



De asemenea sîngele de la reptile, batraciene, pesciï rëmâne licid fârâ 

 contactul tesâturilor. 



La rnamifere, coagulatiunea se face dupa 15 —20'. Acéstâ activitate de 

 coagulatiune este în raport eu absenta nucleuluî în globulele sanguine. 

 Sângele de la foetus de rnamifere, care presintâ globule sanguine eu 

 nuclei coagularea d'asemenea se face foarte tardivà. 



Cercetàriîc d-lul Lilienfeldt. Extractul apos dîn leucocyte contine o 

 substantâ, care formeazâ partea princîpalâ a nucleuluî, substantâ numitâ 

 nucleo-histonâ. Acéstâ substantâ este obtînutâ prin precipitarea eu acidul 

 acetic, apoï filtrat si uscatâ în vid, da nascere la o substantâ albâ. 



Neucleohistona tratatâ prin alcaliï dâ 2 substante: leuconucleina si his- 

 ton : substantâ care a fost descoperitâ de Kossel. 



Leuconucleina are reactiunï acide .si contine fosfati; histon din contra 

 are proprietâtï basice si se combina eu acidiï. 



Dupa Lilienfeldt lymfocitele contin 68.8 "/„ leuconucleina si 8.7 "/„ de 

 histon. 



Solutiunile de leuconucleina se comporta ca solutiunile de plasmasâ .si 

 provôcâ coagularea sângeluï si a fibrinogenuluï; histon din contra are 

 actiunï antagoniste coagulâriï. 



Proprietâtile plasmasel. Arthus a fâcut cercetâri asupra uneï plasme 

 modificatâ prin adâogarea de oxalat. 



Acimnea càldurcî. Plasma oxalatâ aditionatâ de o cantitate convenabilâ 

 de sare de calciu, se coagulézâ încet la temperaturâ aprôpe de 0°. Coa- 

 gularea se face repede între 40° si 50"; 58» nu maï cuagulczâ, pentru 

 câ desi plasmasâ exista, însâ modificarea fibrynogenuluï maschézâ exis- 

 tenta plasmaseî. 



Actiunca dibiarcï. Diluarea întârdiazâ coagularea plasmeï oxalatate; din 

 contra ea activézâ coagularea sângeluï si acéstâ provine din destruc- 

 tiunea leucocytelor de câtre apâ si punerea în libertate a plasmaseî. 



Acfiiinca acidulul carbojiic. Acidul carbonic întîrdiazâ coagularea sân- 

 geluï, ast-fel sângele arterial supus la un curent de acid carbonic se coa- 



